ÆRTENS SNUDEBILLE 251 



lødeydende Haveurt ? Hvorfor skal der være saa mange 

 (iæster om et Sædekorn, der kun er en Ration for en? 



Det er ikke saaledes, det i Almindelighed gaar for 

 sig, hvor det drejer sig om Livsbalancen. En vis For- 

 udseenhed behersker Æggestokkene og faar dem til at 

 stille Antallet af Fortærere i Forhold til Graden af 

 Overflod eller Knaphed for den spiselige Genstands 

 Vedkommende. Torbisten, Sphexen, Aadselgraveden 

 og de andre Fabrikanter af Næringsmiddel-Konserves 

 sætter snævre Grænser for deres Frugtbarhed, fordi 

 de bløde Brød fra deres Bageri, deres Kurve med Vildt. 

 Indholdet af deres Gravkister maa skaffes til Veje paa 

 besværlig og lidet indbringende Vis. 



Spyfluen derimod bunker sine Æg sammen pakke- 

 vis. I Tiltro til et Kadavers uudtømmelige Rigdomme 

 odsler hun med sine Maddiker uden at føre Regnskab 

 med Tallet paa dem. I andre Tilfælde skaffes Provian- 

 ten til Veje ved et snedigt Røveri, der udsætter de Ny- 

 fødte for Tusinde dødbringende Hændelser. Saa brin- 

 ger Hunnen Ligevægt til Veje imod Udsigterne til Til- 

 intetgørelse ved en overdreven stor Strøm af Æg. Saa- 

 ledes forholder det sig med Oliebillerne, der som Tyve, 

 der efterstræber andres Eje under de mest farefulde 

 Omstændigheder, er udrustet med en overhaands Frugt- 

 barhed. 



Ærtesnudebillen kender hverken de arbejdsommes 

 Træthed, som tvinger til at indskrænke Afkommets An- 

 tal, eller Snylterens daarlige Udsigter, der nøder den 

 til at forøge det. Uden kostbare Undersøgelser kan 

 hun i Ro og Mag og kun ved at spadsere i Solskinnet 

 paa sin elskede Plante lade enhver af sine Unger faa 

 nok; hun kan saa, men i sin Dumhed finder hun paa 

 at befolke Ærtebællen ud over alle Grænser, skønt den 

 er en kneben Næringskilde, i hvilken største Delen af 



