258 j. h. fabre: skik og bhug hos insekterne 



underlige Orden i Livsforholdene sig klarere. Ento- 

 mologien i denne Forstand er, det ved jeg godt, ikke 

 efter alles Smag, man har kun ringe Agtelse for den 

 naive, der beskæftiger sig med Insekternes Gærninger 

 og Væsen. For den yderliggaaende Utilitar betyder et 

 Fjerdingspund mod Ærtesnudebillen beskyttede Ærter 

 mere end en Sum af Iagttagelser, som ikke bringer 

 nogen øjeblikkelig Fordel. 



Og hvem har sagt dig, du lidet troende, at det, der 

 er unyttigt idag, ikke kan blive nyttigt imorgen? Naar 

 vi kender et Dyrs Livsvaner, kan vi lettere forsvare vor 

 Ejendom imod det. Lad os ikke se ned paa en uinter- 

 esseret Forskning; det kunde komme os dyrt at staa. Det 

 er ved Ophobning af Idéer, hvad enten de kan udnyttes 

 straks eller ej, at Menneskelighedsfølelsen er bleven op- 

 bygget og vil blive ved at opbygges, mere idag end 

 nogensinde før og mere i Fremtiden end i Nutiden. 

 Lever vi af Ærter og Hestebønner, som vi erobrer fra 

 Ærtesnudebillen, saa lever vi ogsaa af vor Viden, det 

 mægtige Dejgtrug, i hvilket Fremskridtets Dejg æltes 

 og gærer. Forskningen forstaar at skatte Hestebønnen. 



Blandt andet siger den til os: »Frøhandleren skal 

 ikke sætte sig i Bekostning for at bekæmpe Æiie- 

 snudebillen. Naar Ærterne kommer til Magasinerne, 

 er Ulykken allerede sket, og den er ubodelig, men ikke 

 smitsom. De urørte Frø har intet at frygte af Nabo- 

 skabet med angrebne Frø, hvor længe end Blandingen 

 varer. Af de sidste vil der fremkomme Ærtesmulebiller, 

 naar Tiden dertil er inde, de vil flyve bort fra Lageret, 

 hvis Flugt er mulig, i modsat Fald vil de gaa til Grunde 

 uden paa nogen Maade at angribe de uskadte Frø. Al- 

 drig finder der Æglægning Sted i, aldrig fremkommer 

 der en ny Generation af de tørre Ærter paa vore Lagere, 

 og aldrig volder de voksne Snudebillers Ernæring yder- 

 ligere Skade. 



