HAVEBØNNENS SNUDEBILLE 263 



Tilsyneladende fordi den ikke kender denne Ge- 

 myse. De øvrige Bælgplanter, saavel de oprindeligt 

 indenlandske, som de, der er akklimatiserede efter at 

 være kommen fra Østen, har den været kendt med i 

 Aarhnndreder; den nyder hvert Aar godt af deres God- 

 hed, og stolende paa, hvad Fortiden har lært den, af- 

 passer den sin Holdning i Fremtiden efter gammel 

 Skik og Brug. Havebønnen mistænker den som en 

 nyankommen, hvis Fortjenester den til Dato er uvi- 

 dende om. 



Insektet siger tydeligt: hos os stammer Have- 

 bønnen fra en ny Tid. Den er kommen langvejs fra 

 til os, sikkert fra den nye Verden. Enhver spiselig 

 Ting kalder paa nogle, der er bestemt til at udnytte 

 den. Hvis den oprindelig havde hjemme i den gamle 

 Verden, vilde Snittebønnen have sine faste Fortærere 

 ligesom Ærten, Linsen og de andre. Det mindste Frø 

 af en Ærteblomstret, ofte ikke større end et Knappe- 

 naalshoved, ernærer sin Snudebille, en Dverg, der be- 

 gnaver det taalmodigt, og udhuler det til Bolig, og 

 den, den tykke, den udmærkede skulde være skaanet! 



Der er ikke anden Forklaring paa denne under- 

 lige Uberørthed end denne: ligesom Kartoflen og Maj- 

 sen er Havebønnen en Gave fra den nye Verden. Den 

 kom til os uden at være ledsaget af det Insekt, der 

 er dens regelmæssige Udbytter i dens Fødestavn, og 

 den har paa vore Marker fundet andre Frøædere, som 

 foragtede den, fordi de ikke kendte den. Paa samme 

 Maade respekteres her Kartoflen og Majsen, med min- 

 dre deres amerikanske Fortærere melder sig, indførte 

 hertil ved et Tilfælde. 



Insektets Udsagn bekræftes af de gamle Klassi- 

 keres negative Vidnesbyrd: paa deres Bønders landlige 

 Bord viste Snittebønnen sig aldrig. I Virgils andet 

 Hyrdedigt tilbereder Thestylis Høstfolkenes Maaltid: 



