268 J. H. FABRK: SKIK OG BRUG HOS INSEKTERNE 



» — Nuvel! der er noget, af hvilkel jeg er stoltere 

 end af alle mine Sonnetter, og som har gjort mere for 

 at gøre mig berømt end mine Vers.« 



Jeg gør store Øjne og spørger: 



» — ■ Og det er?« 



Mesteren betragter mig med Skadefryd, og derpaa 

 siger han triumferende med denne dejlige Lysen op i 

 Øjnene, som gør hans Ansigt ungt: 



» — Det er at have fundet Oprindelsen til Ordet 

 Haricot!« 



Jeg er saa forbløffet, at jeg glemmer at le. 



— Hvad jeg siger her, er noget meget alvorligt.« 



» — Jeg kender, kære Mester, Deres Ry for dyb Lær- 

 dom, men derfor at bilde mig ind, at De skulde være 

 bleven berømt ved at have fundet Oprindelsen til Ordet 

 Haricot, nej, nej! det var jeg ikke belavet paa! Kan 

 De fortælle mig, hvorledes De har gjort denne Opda- 

 gelse?« 



» — Meget gerne. Jeg har fundet Oplysning om 

 Haricot'en ved at anstille Undersøgelser i Hernandez: 

 De historia plantarum novi orbis*), dette smukke natur- 

 historiske Værk fra det 16de Aarhundrede. Ordet Hari- 

 cot var ukendt i Frankrig indtil det 17de Aarhundrede; 

 man sagde féves eller phaséols, men paa Mexikansk hed 

 den ayacot. Tredive Arter Haricot'er var dyrket i Mexiko 

 før Erobringen Man kalder den dér endnu den Dag i 

 Dag ayacot, især den røde Haricot, som er prikket med 

 Sort eller Violet. En Dag traf jeg paa en stor Lærd hos 

 Gaston Paris. Da han hørte mit Navn, skyndte han 

 sig at spørge mig, om det var mig, der havde opdaget 

 Oprindelsen til Ordet Haricot. Han var absolut uvi- 

 dende om, at jeg havde digtet Vers og udgivet >les 

 Trophées« . . . . « 



*} Om den nve Verdens Planters Historie. 



