270 .i. h. pabre: skik og brug »os insekterne 



Spørgsmaal. Ingen havde set Havebønnens Ødelæg- 

 ger, ingen havde hørt Tale om den. Venner, som havde 

 hørt om mine Undersøgelser, sendte mig fra Maillane, 

 siger jeg, hvad der i høj Grad tilfredsstillede min Natur- 

 forsker-Nysgerrighed. Det var en Skæppe Bønner, som 

 var frygteligt ødelagte, gennemborede af Huller og for- 

 vandlede til en svampet Masse. Der under vrimlede 

 der en utallig Mængde af en Snudebille, som minder 

 om Linsernes ved sin yderst ringe Størrelse. 



Afsenderne fortalte mig om den Skade, man havde 

 lidt i Maillane. Det hæslige Kreatur havde, sagde de, 

 ødelagt største Delen af Høsten. En sand Landeplage, 

 som man endnu aldrig havde haft Eksempel paa, var 

 slaaet ned over Bønnerne, og det i den Grad, at der 

 næppe var nok tilbage for Husmoderen til at fylde 

 sin Gryde. Hvad den skyldiges Livsvaner og Maaden 

 at gaa frem paa angaar, saa vidste man intet herom. 

 Det maatte jeg selv se at finde ud af ad Forsøgets Vej. 



Lad os da hurtigt skride til Forsøg! Omstændig- 

 hederne er mig gunstige. Vi er midt i Juni, og jeg har 

 i min Have et Bed tidlige Bønner, sorte Haricot'er 

 fra Belgien, som var udsaaet til Brug i Husholdningen. 

 Skulde jeg berøves min kære Køkkenurt, idet jeg slap 

 den frygtelige Ødelægger løs paa dens grønne Løvhang? 

 Plantens Udvikling har naaet den rette Grad, naar jeg 

 holder mig til, hvad Ærtesnudebillen allerede har vist 

 mig: der er Masser af Blomster, Bælgene er ved at 

 komme tilsyne endnu grønne og af alle Størrelser. 



Jeg anbringer to eller tre Haandfulde af mine Bøn- 

 ner fra Maillane i en Tallerken, og jeg sætter den 

 myldrende Masse ved Siden af mit Bønnebed. Jeg tror. 

 jeg kan gætte, hvad der vil ske. De frie Insekter og 

 de, som den stimulerende Sol snart vil befri, vil tage 

 til Vingerne. Naar de finder deres Næringsplante lige 



