278 J. H. PABRE: SKtK OG BRUG hos insekterne 



skulde blive alt for truende, vilde Vanskeligheden ved at 

 paaf'øre den en Ødeiæggelseskrig ikke være særlig stor. 

 Dens Livsvaner siger os, hvilken Taktik der maa føl- 

 ges. Den er en Udbytter af den tørrede Høst, der er 

 bragt ind paa Kornlofterne og ophobet i Magasinerne. 

 Er det vanskeligt at give sig af med den under aaben 

 Himmel, saa er dette ogsaa næsten unyttigt. Dens vig- 

 tigste Arbejde foregaar andetsteds, i vore Oplag. Fjen- 

 den har sat sig fast i vore Hjem, indenfor vor Række- 

 vidde. Dér bliver Forsvaret ved Hjælp af insektdræ- 

 bende Midler forholdsvis let. 



XIX. 

 DEN ASKEGRAA VANDREGRÆSHOPPE. 



Jeg har lige set en gribende Ting: en Græshoppes 

 sidste Hudskifte, det udvoksede Insekts Dragen sig ud 

 af sit Larvehylster. Det er storartet! Mit Iagttagelses- 

 emne er den askegraa Vandregræshoppe, Kæmpen 

 blandt vore Græshopper, almindelig paa Vinrankerne 

 i September, paa Vinhøstens Tid. Ved sin Størrelse, 

 der naar Fingerlængde, egner den sig bedre end nogen 

 anden til Iagttagelse. 



Larven, der er klodset paa Grund af sin Tykkelse, 

 og som er et grovt Udkast til det fuldkomne Insekt, er 

 i Almindelighed lysegrøn, men man finder ogsaa dem, 

 der er blaagraa, smudsigt gule, brunrøde og endog af 

 en askegraa Kulør, der ligner den, Forældrene er klædt 

 i. Forbrystet er kraftigt kølet og takket, oversaaet med 

 fine, hvide Punkter. Baglemmerne, der er kraftigt ud- 

 viklede ligesom hos de udvoksede, har svære Laar. som 



