DEN ASKEGRAA VANDREGRÆSHOPPE 2<S7 



ligesom et Par opflossede Snoreender. Deres Udfoldelse, 

 som vil vare omtrent tre Timer, bliver opsat til sidst, 

 naar Insektet er fuldstændig blottet og i sin normale 

 Tilstand. 



Vi har lige set Græshoppen vende sit Hoved opad. 

 Denne Retningsforandring er nok til at bringe Dækvin- 

 ger og Flyvevinger i deres naturlige Stilling. De hang, 

 da de er yderst smidige og bøjede af deres Vægt, med 

 deres fri Ender henimod Dyrets Hoved, som der var 

 vendt op og ned paa. 



I dette Øjeblik bliver de som Følge af deres Vægt 

 rettet ud og bragt i den normale Stilling. De har ikke 

 mere Krumning som Blomsterblade, ikke mere en om- 

 vendt Stilling, hvad der dog ikke forandrer noget i 

 deres usselige Udseende. 



I sin fuldt færdige Tilstand er Flyvevingen en Vifte. 

 Et Bundt udstraalende, kraftige Ribber gennemløber 

 den paa langs og danner Vingens Skelet, som kan ud- 

 folde sig og lægge sig sammen igen. I Mellemrummene 

 imellem dem ordner et uhyre Antal fine Sprosser sig 

 trinvis, hvilket gør det hele til et Netværk af rektan- 

 gulære Masker. Dækvingerne, der er grovere og langt 

 smallere, har den samme rudeformede Bygning. 



Hverken paa den ene eller paa den anden ses dette 

 Maskevæv, saa længe de har Udseende af Snoreender. 

 Det hele indskrænker sig til nogle bøjelige Rynker og 

 Furer, der viser, at disse Stumper er Pakker af et Stof, 

 som er snildt sammenfoldet og indskrænket til det 

 mindst mulige Rumfang. 



Udfoldningen begynder op imod Skulderen. Hvor 

 der til at begynde med ikke var noget bestemt at sé, de- 

 ler en plan, gennemsigtig Flade sig snart i Masker, der 

 er ordnet paa den mest elegante Maade. 



Lidt efter lidt og med en Langsomhed, som byder 



