DEN ASKEGRAA VANDREGRÆSHOPPE 289 



man tænker paa de usselige Smaapakker, som repræ- 

 senterede dem tidligere. Hvorledes har en saadan 

 Mængde Stof kunnet finde Plads i dem! 



Æventyrene fortæller os om et Hørfrø, som gemte 

 en Prinsesses Linned. Her har vi et andet Korn, 

 der er endnu mere forbavsende. Æventyrets Frø brugte 

 lange Aar til at spire, formere sig og endelig give den 

 fornødne Mængde Hør til Udstyret, Græshoppen der- 

 imod ydede i Løbet af kort Tid det mægtige Sejludstyr. 



Langsomt antager dette prægtige Brystsmykke, der 

 retter sig ud til fire plane Hinder, Fasthed og Tørhed. 

 Imorgen har Tørringen naaet sin rette Grad. For før- 

 ste Gang folder Vingerne sig sammen som en Vifte og 

 lægger sig paa Plads; Dækvingerne bøjer deres Yder- 

 rand sammen til en Rende, som presser sig ind omkring 

 Dyrets Sider. Forvandlingen er færdig. Den store 

 Græshoppe har kun tilbage at hærdes yderligere og at 

 mørkne sin Dragts graa Farve i det glade Solskin. Lad 

 os overlade den til sin Lykke og gaa lidt tilbage i Tiden. 



De fire Stumper, som kom frem af deres Futtera- 

 ler kort efter, at Bryststykket var revnet langs sin Mid- 

 terkøl, indeholdt, som vi har set, Dækvingerne og Flyve- 

 vingerne med deres Ribbenet om ikke fuldt færdige, saa 

 dog i al Almindelighed planlagte i deres utallige Enkelt- 

 heder. For at udfolde disse sølle Smaapakker og for- 

 vandle dem til den vældige Sejlmasse er det nok, at Or- 

 ganismen, der her funktionerer som en Trykpumpe, 

 sender en Strøm af Væsker, der er holdt i Reserve for 

 dette Øjeblik, det vanskeligste af alle, ind i deres alle- 

 rede dannede, fine Kanaler. En fin Indsprøjtning for- 

 klarer, sammen med denne forud anlagte Kanalisation, 

 Udfoldningen. 



Men hvorledes forholder det sig med disse fire Flor- 

 hinder, som endnu er indelukkede i deres Etuier? Er 



Skik og Brug hos Insekterne. 19 



