106 A- Aigner Lajos. 



V_VI, VIII, Szilézia V, VII, Bukovina V— VI, VII -VIII, Románia 

 VI— VIII. 



Elterjedési köre : Lapphontól közép Olaszországig 68 — 35** és 

 Spanyolországtól az Altájig 10— llO'*. 



40. Pararge Achine Sc.^) 



S c p 1 i, Entomologia Carniolica p. 156 (1763) ; 



Dejanira L i n n é, Museum L. Ulricae p. 282 (1764) ; 

 E s p e r, Die europ. Schmetterl. in Abbild I. tab, 9. fig. 2. 

 (1777.) 



A szárnyak sötét szürkés-barnák ; a szárny szegélye előtt 

 5, az alsóé előtt 3 — 6 halvány sárgakeretü fekete szem sorako- 

 zik. Alul az alsó szárny világos szürkés barna, közepén túl fehé- 

 res harántos szalag fut le ; a szemek többnyire fehér pupillások, 

 sárga és barnás keretüek. 



Hazánk hegyes-dombos vidékein, valamint homokos terü- 

 letein nem ritka, helyenkint gyakori. Június elejétől augusztus 

 elejéig főleg árnyékos erdei utakon tartózkodik s az erdőszéleken 

 a himek körülröpködik a tölgyfákat, melyek lombjain szokott a 

 sokkal ritkább nőstény ülni. Hazai példányaink a 45 - 50 mmt 

 ütik meg. 



Hernyója halvány zöld, hátán egy sötét, oldalt két fehér 

 vonal fut le, 30—35 mm. hosszú, április — májusban Poa annua 

 (perje), Care': glauca (sás), Triticum caninum (eb-búza) és egyéb 

 fűnemeken él. 



Bábja zömök, zöld, oldalt két fehér sávval. 



Előfordul a következő szomszédországokban . A.-Ausztiia, 

 Karinthia és Szilézia VI— VII, Cseh- és Morvaország, VI, Krajna, 

 Galiczia, Bukovina és Románia VII — VIII. 



Elterjedési köre: Svédország— Krajnáig oO — 45, Paris— Korea 

 20—1600. 



Cyprusi utam. 



Irta Bordán István. 

 III. 

 Május 28.-án egy az utakat jól ismerő fiatal papot kaptam 

 kísérőül, kivel a Troodos-ra indultam. 



Valóságos nyaktörő utakon mászkáltam szót 4an papoeskám- 

 mal, ki valószínűleg fogadalmat tett a hallgatásra, sokszor majd- 



1) A gyászoló. 



