108 Bordán István. 



Levkárá, Anglisides falvak érintésével d. u. 2—3 óra. közt vissza 

 érkeztünk Stavró-Vuiiira. 



A zárdafőnök két alantos papjával elembe jött és az álta- 

 luk két napon át gyűjtött rovarokkal kedveskedett nekem. 



Következő napon reggel 5 órakor Ijúcsút vettem kedves há- 

 zigazdám éy paptársaitól s Anglisides. Tersefanó, Arpere és Tek- 

 ke-n át Larnaca íelé baktattam. 



Anglisides és Tersefanó között, a limasiói országúton talál- 

 tam az első „bvHlangit", éppen akkor tértek vissza a larnacai 

 piaczról a környékbeli zöldség és ugorka termelők, kik mikor 

 meglátták, hogy milyen „veszedelmes" jószággal játszom az út 

 közepén; ijedten reám kiáltottak, hogy meneküljek attól az ál- 

 lattól, mert nagy bajom lehet. Mikor pedig azt látták, hogy jó 

 tanácsukat mennyire nem méltatom figyelemre, sőt nem is hede- 

 rítek figyelmesztetésükre, azzal buzdították egymást, hogy bo- 

 lond angolnak hiába beszél az ember. Egeszén friss cyános 

 üvegbe tettem az állatot, mégis a kloroformhoz kellett fordulnom 

 mert bizony a cyán nem volt reá hatással. 



Hatnapi kirándulásomról nem nagyon megrakva zsákmány- 

 nyal érkez.em vissza Larnacaba. 



Az eddig szerzett tapasztalatok azon elhatározást érleltek 

 meg bennem, hogy mivel a növekvő hőségben az eddiginél is 

 kevesebb zsákmányra leher reményem . hiszen a nagy szárazságban 

 máris mindé;: növényzet pusztulófélben volt, hogy a még meg- 

 levő kevés pénzemet ne fogyaszszam haszontalanul, itthagyom 

 Cyprust s átmegyek a Libanon vagy a Taurus- vidékre, avagy át- 

 megyek Salonikibe és onnan Macedóniába igyekszem, hol lega- 

 lább arra volt kilátásom^ hogy a nozott anyagi áldozatok meg- 

 térülnek. — Ezért összecsomagoltam ezók-mókomat és vártam a 

 legközelebbi hajót, melylyel elutazhattam. — A hajó mikori ér- 

 kezése, a sok felül érkezett pestis hirek miatt nem volt előie 

 tudható, s igy türelemmel kellett azt lesnem. Eközben esténként 

 ráértem az ágyam))ól a sok apró gyíkfélét a falról lefogdosni. 



Összes pénzem 10 angol font volt, tehát óvatosnak kellett 

 lennem, nehogy valahogyan vesztegzárba kerüljek, mi nem kis fe- 

 lesleges kiadást okozott volna. — Cypruson igaz még 3 — 4 hóna- 

 pig elnyomoroghattam volna ez összeggel, de mit csináltam volna 

 azután? Kereseti forrásra itt nem számíthattam. Ilyen reflexió 

 mellett töltöttem a pünkösdi ünnepeket, mel;,ek alatt, nehogy a 



