112 Bordán István. 



szerezhettem volna velük. S mert láttam, hogj^ a segélyösszeg 

 érkezése teljesen bizonytalan, ott helyben pedig valami jövedelmi 

 forrásra számitanom nem lehetett, iparkodtam máshonnan annyi 

 pénzt keríteni, hogy legalább elutazhassam. 



Ilyen állapotban közel másfél hónapig úszkáltam. Időtöl- 

 tésből, mert most már a közeli környéken a nagy hőség miatt 

 nem volt mit gyüjthetni, no meg néha-néha éhes is voltam, ré- 

 gészettel foglalkoztam, mihez bő anyagot találtam az egyes is- 

 merőseim magángyűjteményeiben Kisebb, költségbe nem kerülő 

 kirándulást tettem ugyan, mely alkalmakkor rovarokat is gyűj- 

 töttem, de a kirándulásokat főképen a papokhoz tettem, kiket 

 az én védekezési módszeremre tanítottam a „Svalingi" ellen, s 

 hogy ne kételkedjenek ad oculum mindannyiszor magamat szú- 

 rattam meg egy-egy Muüllával. (Persze előzőleg már kipróbálta n 

 rajtam otthon is. Hogy közöltem az eljárást másokkal is első 

 sorban az én kedves házigazdámnak nem tetszett, ki ebből jö- 

 vedelmi forrást remélt magának, és ezt veszélyeztetve látván 

 nagyon sok kellemetlenséget okozott). 



CsaK a larnacai vízvezeték mentén és a közelben levő sző- 

 lőkben találtam a most már pokoli hőségben (napközben 49 r. 

 fok) néha egy pár lepkét, esténkén egy-egy D. Alecto vagy D. 

 Nerii-t is fogtam. 



Augusztus 1.-én, miután pár nappal előbb Aígner Lajos 

 barátomtól kaptam egy kis útravalót, miért ez alkalommal úgy 

 neki, mint pedig Dr. L e n d 1 Adolf úrnak hálás köszönetemet 

 nyilvánítom, rokonaimtól érkezett annyi pénz, hogy elutazhattam, 

 illetve Aphrodité szülőföldjének hátat fordíthattam, még pedig 

 még az nap ; 12 órakor még Larnaca lakosa, 1 órakor már a 

 ., Niger" franezia óczeángőzös fedélzetutasa voltam. 



Dedikia, Beyruth, Rhodos érintése után augusztus hó 20.-át 

 a Samos- 'zigeti Port Vathi-ban töltöttük, hol Meyer Gyula 

 Dresden- Löbtau-i tanító társaságában töltöttem a nemzeti ünne- 

 pünket. Meyer úr nevét ezért jegyzem ide, mert ő később, 

 augusztus >.2.én Konstantinápolyban mint fogolytársam tanuja 

 volt annak, mint bántak az ottani vámosok az én keservesen 

 gyűjtött anyagommal és mint pusztították el nagy részét egyéb 

 tulajdonomnak csak azért, mert nem voltam hajlandó és nem is 

 tudtam ládánként 45 franc baksist fizetni, nem csak tönkre tet- 

 ték, hanem el is kobozták a gyűjteményemet ; védekezni pedig 

 képtelen voltam, mert fent nevezett úrral foglya voltam a kons- 



