Csigaházhan élö Ar^yroiieia aquaticu. l-'"' 



Néhány napig a szokott életmódot folytatták az Argyrone- 

 tdk Nappal csak nag>- ritkán jöttek ki, buvárharangjukat éjjel 

 töltötték meg. 



Ápr. 25 én este a két Argyronétát a csigaházon kivűl ta- 

 láltam. Testük már nem volt eziistszinii. azaz légbuborék nem 

 tapadt hozzá. Azt gondoltam, hogy talán megdöglöttek, de téved- 

 tem, mert az Argyronétáh még lomhán mozogtak. 



Másnap reggelre mindkettő megdöglött, előttem ismeretlen 

 okokból. 



A két csigaházat felbontottam, hogy a búvárharang hely- 

 zetét megvizsgáljam, de csak annyit tudtam megállapítani, hogy 

 a búvárharang a csiga szájának felső részétől ívalakban terjed 

 k. b. az első nagy csavarulat felső végéig, honnan ismét leko- 

 nyul. A búví'irharang magasságát — még a pók életében — a 

 harangban levő levegőhólyag kerületéből határoztam meg, t. i. 

 az a rész ahol a levegőhólyag volt átnézve rajta világosabb mint 

 a többi. 



A pókoknak rövid élete sajnos lehetetlenné tette további 

 megfigyeléseimet arra vonatkozólag, hogy a lyuk hogyan került 

 a csigaház tetejére, illetőleg hogyan viselkedtek volna a pókok 

 azon esetben, — az elhasznált levegő kicserélésére vonatkozólag 

 ha teljesen ép csigaházba tesszük őket. 



Öt hermophrodita lepke. 



Irta A. Aigner Lajos. 



Pieris Daplidice L. Ennek a fajnak két úgynevezett herma- 

 phroditáját birom. Az egyik példányon a jobb oldal egészen ki- 

 fejezetten nőstény jellemű, a felső szárny középfoltja, az apicá- 

 lis rajz s a belső szegélyhez közel álló folt, valamint az alsó 

 szárny fekete szegélyrajza nagyon jól kifejlettek. (Budapest, 1900 

 aug. i2.) 



Kevésbbé hatáiozottan felemás a második példány (balra 

 nőstény, jobbra 5). A bal szárny ;ipicális rajza alig nagyobb, de 

 kissé sötétebb, a középfolt valamivel nagyobb a jobb szárnynál, 

 a belső szegéi} hez közelálló folt pedig apró; az alsó szárny 

 nőstényrajza elég erőteljes, de a jobb alsó szárny külső szegélyein 

 IS nuuatkozik néhány fekete folt, mely a rendes hímen hiányozni 

 szokott. (Budapest, 1902. jul, 20.) 



