lííl 



Lepkészeti egyveleg. 



Irta A. Aigner Lajos. 



1. 



Chrysophanus Dorilis Hufn. 



Az „Entom. Wochenblatt" 1908. 5. számában leírja G i 1 1- 

 m e r ennek a fajnak új eltérését mint ab. ? fusca (egészen 

 fekete, csak a két szárny szegély sávja sárgás-piros). Ez az akak 

 Budapest környékén nem ritka. Gyűjteményemben két pár fog- 

 laltatik (mert a hímnek is van ily sávja) ab. tulvomarginalis 

 Schultz név alatt. Hol írta le Schultz azt sajnos fel nem jegyez- 

 tem, de bizonyára ugyanarról az eltérésről van szó, a melynek a 

 Schultz-féle nevet kell viselni. Megjegyzendő, hogy a budapesti 

 hímnél a szegélysáv nagyon gyöngén van kifejlődve, míg a nős- 

 tény, élénk sárga fonákjánál fogva, átment a var. orientális 

 Stgr.'-hez, a melynek egyes példányai Németországban is előfor- 

 dulnak. (Spnler, Grosssehmetterl. 58. 1.) 



Zygaena Astrarche Bgstr. 



Az emiitett helyen megállapítja G i 1 1 m e r a var. 

 ornata Stgr.-nek Németországon előfordulását. Magyarországon, 

 nevezetesen Budapesten is található. Ez alkalommal átvizsgáltam 

 Astrarche véldmymnvAt és úgy találtam, hogy a törzsfajnál (május- 

 június) a szegéíysáv gyöngén fejlődőt r, azaz a felső szárnyon 

 többnyire csak 4, ritkábban csak 2-ö piros folt látható tisztán, 

 míg a szárny csúcsa felé eső 2, illetőleg 3 4 folt igen homályos, 

 vagy teljesen hiányzik. A var. ornata a legszebb alak, többnyire 

 a törzsfajnál nagyobb, píros pettyjei nagyobbak (felső szárnyán 

 6 az alsón 5), fonákja valamivel sötétebb szürke. A gen.aest. 

 Calida Bell. ugyanoly nagyságú, mint az előbbi, piros pettyjei 

 (6 és 5) valamivel kisebbek, fonákja barnás. Ez az alak ritka, a 

 nyári nemzedék (jul.aug.) legtöbb példánya kisebb vagy ugyan- 

 oly nagy, mint a törzsalak, pettyjei (6-5) azonban jól kifejlettek 

 és méltán viselhetnek régibb nevüket ; var. aestiva Stgr., mig a 

 Calida amaz eltérésének lenne tekintendő, épen úgy, mint az 

 ornata az Asírarche-éimk. 



