135 



Különfélék. 



A fehér téli lepke, melyről a R. L. rnult évi utolsó tüzeté- 

 ben megemlékeztem, az idén nem került meg, noha néhány lep- 

 készünk élénken érdeklődött iránta (magam beteg voltam), sőt 

 Charles Rothschild is, aki még anyagilag is kész volt fel- 

 fedezését előmozdítani. Mindenek előtt szándékoztam Újhelyi 

 József, a M, Nemzeti Múzeum praeperátorát Nógrád -Kallóba ki- 

 küldeni, aki azonban megbetegedvén, feltett szándékáról lemon- 

 dott, más vállalkozó pedig nem akadt. Annál buzgóbban folyt a 

 kutatás a közel Mátrában, Topánkán Wartensleben Ida 

 grófnő napról-napra járt utána, sajnos hiába. Egerben sem értek 

 el eredményt. C s e r n y Lajos, honvédszázados és buzgó lepkész, 

 ugyanis felkérte volt az egri honvéd zászlóalj parancsnokát, 

 hogy embereivel figyeltesse meg a lepkét. Ugyanaz felkérte 

 egyenesen a kassai vadásztársaság igazgatóját is, de eredmény- 

 telenül. Szadán báró V écsey István épp oly hiába fáradozott, 

 mint Pillich Ferencz Simontornyán. Még a legnagyobb re- 

 ménységgel tekintettüek Péczel felé. Ugyanis öreg barátom és 

 fiatal lepkész-társam Niámessny Imre fia Lőcsödön (Péczel 

 és Isaszegh közti majorság) említette a fehér lepkét. Kálix 

 Zoltán birtokos előtt, aki azt jól ismeri. Szinte olykor már január 

 elején lép fel egyes példányban, de a nagy hideg elől elrejtőzik 

 és csak január végétől február közepéig repül estefelé nagyobb 

 s iámban, de csak bizonyos szúk területen, az erdő szélén. 1903- 

 ban oly sok lepke volt, hogy vadászat közben rászállt ruhájára, 

 sőt arczába is. Budapesten járván és N i á ni e s s n y gyűjtemé- 

 nyét végig nézvén, kijelentette, hogy a fehér szinú lepke alakra 

 leginkább hasonlít a Spilosoma Menthastri-Ta. A nép is ismeri a 

 lepkét s azt a tavasz első hirnökekint üdvözli.*) 



A. Áigner Lajos. 



A gyapjas pille kártétele, Nógrád- Verőczén 1907-ben a 

 Lymantria dispar hernyója, — a népszava szerint „repülő her- 

 nyó" — oly rengeteg mennyiségben lépett fel, hogy az erdőben 

 való gyűjtés úgyszólván lehetetlenné vált. Ez a hernyó részint 

 mászva, részint a szél által tova hordva, az erdőt, a réteket, 



*) Utólag kaptam W a r t e n s 1 1 b e u grófnőtől több példányát a 

 Hyhernia rupicapraria-nak, melyet f. ó. február elején fogott. Ezek a ren- 

 desnél valamivel világosabb színűek. Repülés közben fehéreknek látszottak. 

 Bizonyára ezek a keresett fehér téli lepkék. Szerk. 



