A madárvonulás Magyarországon 

 az 1909. év tavaszán. 



A Magyar]cir.Ornith.Közj)ont XVI. évi jelentése. 

 Földolgozta Greschik Jenő assistens. 



Az 1909. évi tavaszi vonulás jellege nor- 

 málisan késői, a mennyiben a vonulási nap- 

 tárban feltüntetett adatok értelmében 111 

 jobban megfigyelt faj közül a történeti közép- 

 nél korábban érkezett 45 faj, későbben 59 

 faj, megfelelően 7 faj. A fölvonulás némi- 

 képpen ellentéte az 1908-inak, míg t.i. 1908-ban 

 a kf)rábban — február, márcziusban — érkező 

 fajok a történeti középnél korábban érkeztek, 

 a későbben — április, májusban — érkezők 

 pedig később, addig 1909-ben a korábban 

 érkező fajok érkeztek későbben a történeti 

 középnél, a későbben érkezők pedig korábban. 



Az idei földolgozás menetében semmiféle 

 változás nem történt, szigorúan alkalmazkod- 

 tam az eddigi kipróbált s jónak bizonyult 

 módszerhez. A jobban megfigyelt fajok tavaszi 

 fölvonulásának rövid jellemzése után a meg- 

 figyelők névsora következik ; ezt követi az új 

 megfigyelő-állomások jegyzéke, a beérkezett 

 vonulási anyag, áttelelők sora, végül a vonu- 

 lási naptár s néhány horvát adat fajokon belül 

 betűrendben. A fészekfoghüást az eddig is 

 használt „f" betűvel zárójelben tüntettem fel. 

 Az adatok az 5 régió szerint csoportosítva 

 következnek egymás után : 



Der Vogelzug in Ungarn im Früh- 

 jahre 1909. 



XVI. Jahreshericht der königl. U. 0. C. 

 Bearbeitet von Assistent Eugen Greschik. 



Der ZugscharaMer im Frühjahre 1909 ist 

 normal spät zu nennen, da auf Grund der 

 Daten des Zugskalenders von 111 besser be- 

 obachteten Arten 45 Arten früher, 59 Arten 

 später als das historische Landesmittel, und 

 7 Arten diesem entsprechend erschienen. Der 

 diesjährige Zug ist gewissermassen ein Ge- 

 genstück zum Zuge 1908, denn während im 

 Jahre 1908 die früh (im Feber, März) ankom- 

 menden Arteu früher, die spät (im April, Mai) 

 ankommenden aber später, als das historische 

 Mittel erschienen, so erschienen hingegen i. 

 J 1909 die früh ankommenden Arten später, 

 die spät ankommenden früher als es laut dem 

 historischen Mittel zu erwarten gewesen wäre. 



In der Reihenfolge der diesjährigen Be- 

 arbeitung ist keine Änderung geschehen, ich 

 hielt mich streng an die bisher gebrauchte und 

 gut befundene Methode. Nach kurzer Charak- 

 terisierung des Frühjahrszuges der besser be- 

 obachteten Arten folgt das Namen s Verzeich- 

 nis der Beobachter ; dann folgen die Liste 

 der neuen Beobachtungsstationen, das einge- 

 laufene Zugsmateriale, die Reihe der über- 

 winternden Arten, endlich der Zugskalender 

 und einige kroatische Daten in alphabetischer 

 Reihenfolge. Die Besiedeluug des Nestes be- 

 zeichnete ich auch diesmal mit dem bisher ge- 

 brauchten Buchstaben „f " in Parenthese. Das 

 Materiale ist in 5 Regionen geteilt: 



I. Dunántúli dombvidék. — Hügelland jenseits der Donau. 

 II. Kis (nyugati) Alföld. — Kleine (westliche) Tiefebene. 



III. Nagy Alföld. — Grosse Tiefebene. 



IV. Keleti hegyvidék. — Östliche Erhebung. 

 V. Északi hegyvidék. — Nördliche Erhebung. 



Bajt csak a II. régió okozott néha, ebből 

 a régióból vannak ugyanis legkevesebb ada- 

 taink s igy az eredmény gyakran nem vág 

 kellőképpen. Úgy látszik, hogy a Duna völgye 

 gyakorol döntő befolyást a terület megszállá- 

 sánál, úgy hogy bátran a III. régióval lehetne 

 egyesíteni. 



A múlt esztendőben új bejelentő-iv kibocsá- 

 tásával sok fajt jobban figyeltek meg, igy : 

 Aquila XVIt. 



Schwierigkeiten verursachte manchmal Re- 

 gion Il ; diese Region liefert nämlich immer 

 die wenigsten Daten, weshalb das Mittel oft 

 bedenkliche Abweichungen zeigt. Es scheint, 

 dass für die Besiedelung des Terrains das 

 Donautal ausschlaggebend ist; man könnte 

 diese Region getrost mit der HI. vereinigen. 



Durch die Herausgabe der neuen Beobach- 

 tungsliste im vorigen Jahre wurden viele Ar- 



1 



