133 



A madárvonulás kérdésének kísérleti vizsgálata.' 



Irta : Hchenk Jakab. 

 Három térképmelléklettel. — 



Ezidőszei'int alig van a természettudoiná- 

 uyoknak még olyan ága, melyben a megfigye- 

 lések s az ezekre alapított föltevések és 

 elméletek tömege mellett aránylag oly kevés 

 volna a kísérleti úton megállapitott törvény- 

 szerűségek száma, mint a madárvonulás kér- 

 désében. Még föltünőbbé teszi ezt a jelenséget 

 az a körülmény, hogy az emberiség már ősi 

 idők óta a legnagyobb figyelemmel kíséri a 

 leghöbben várt évszakváltozásnak ezt a leg- 

 vonzóbb kisérő tünetét, melynek következtében 

 már szinte a végtelenségbe terjedő megfigye- 

 lési anyag halmozódolt össze az idők folyamán. 



Se szeri se száma azoknak a kísérleteknek, 

 a melyek a kérdés megoldására történtek, s 

 melyek következtében tömérdek nézet, véle- 

 mény, elmélet és föltevés keletkezett ; mind- 

 ezek azonban Herman ( Ittó,^ összefoglaló tör- 

 téneti tanulmányai szerint a legkülönbözőbb 

 és gyakran legélesebb módon ellentmondanak 

 egymásnak és kölcsönösen lehetetlenné teszik 

 egymást. Daczára annak, hogy már rengeteg 

 munkát áldoztak reá, a kérdés még mindig 

 nincs megoldva, főként azért, mert hiányzik 

 a megfelelő kísérleti vizsgálat, a mely a leg- 

 alkalmasabb annak az eldöntésére, vájjon a 

 megfigyeléseket tényleg helyesen magyarázták, 

 vagy sem. 



Igaz, hogy a kísérleti vizsgálatnak ez a 

 hiánya könnyen érthető. 



A kinek valaha módjában volt gyönyör- 

 ködnie olyan csodás és fönséges tüneményben, 

 mint a milyen a madárvilág tömeges éjjeli 

 átvonulása, annak alig lehetnek vérmes remé- 

 nyei az idevágó kísérleti vizsgálat kivitelére 

 és eredményeire vonatkozólag. Az elérhetetlen 

 magasságban ismeretlen czélja felé föltétlen 

 biztossággal to vaszálló vándor aligha tekinthető 

 különösen alkalmasnak a kísérleti vizsgálatra. 



Ezek mellett még az is tekintetbe veendő, 

 hogy az új vizsgálati módszerek szüksége 



' Előadta szerző 1910 június 2-án a ötödik nem- 

 zetközi ornithologiai kongresszuson Berlinben. 



' A madárvonulás elemei Magyarországon 1891-ig. 

 Budapest, 189.5. — A madárvonulásról positiv alapon. 

 Aquila VI. 1899. p. 1. — Reftensio critica automa- 

 tica. Budapest, 190!J. 



természetszerűleg csak bizonyos előmunkálatok 

 árán mutatkozik. Így pl. az első kezdetleges 

 kísérleti vizsgálatok a madárvonulás kérdésé- 

 ben is már régen megtörténtek. Sp-ivllanzani' 

 mesterséges hidegnek tette ki a fecskéket s 

 igy meggyőződött arról, hogy azok körülbelül 

 14 fok hidegnél elpusztulnak s nem merülnek 

 téli áioinba, a hogyan azt sokszorosan hitték, 

 sőt néha még ma is hiszik. Ugyanilyen módon, 

 kísérleti úton kellett megdönteni a hajdan 

 széltében elterjedt és nagy hévvel megvédel- 

 mezett szuhmerziós elméletet: Jenner E.^ víz 

 alá merített egy sarlós fecskét^ mely csak- 

 hamar bekövetkezett halálával megadta a 

 bizonyítékot, hogy a madár uem élhet a víz 

 alatt, tehát a telet se töltheti ott. 



A későbbi kísérleti vizsgálatok csak lassan- 

 ként következtek, s bár jelenleg még csak 

 a kezdet kezdetén vannak, máris a legszéle- 

 sebb körű érdeklődést keltik. 



Első tekintetre úgy látszik, mintha a kísér- 

 leti vizsgálatot a madárvonulás kérdésének 

 csak bizonyos körére lehetne alkalmazni, de 

 valójában alig van fontosabb kérdés, a melyet 

 vagy közvetve vagy közvetlenül ne kísérleti 

 úton kellene megoldani. Első sorban a vonulás 

 magasságára és sebességére, a vonulási utakra 

 és téli szállásokra, valamint a jelenleg szinte 

 fölfoghatatlannak tetsző tájékozódási képes- 

 ségre vonatkozó kérdések azok, a melyeket 

 csak kísérleti úton lehet megoldani. A követ- 

 kező tárgyalások során kiderül majd, hogy 

 az említett kérdések a madárvonulásnak és 

 általában a madárökologiának még számos 

 fontos mozzanatával kapcsolatosak, úgy hogy 

 ez az első kritikailag összefoglaló tárgyalásuk 

 a madárvonulásra vonatkozó kutatás tovább- 

 fejlesztéséhez tán valamelyest hozzájárulhat. 



A vonulás magasságára vonatkozó kérdésre 

 mindjárt itt akarom hangsúlyozni, hogy tulaj- 

 donképpen nem a pontos számbeli értékek 

 megállapítása volt a lényeges ; a magassági 



' Voyage dans les deux Siciles. T. 6. p. 13. Tiede- 

 MANN : Anat. und Naturg. d. Vögel. Heidelberg 1810, 

 p. 588 nyomán idézve. 



- Frorieps Notizen, 1824. p. 289. 



