134 



kérdés valójában csak előmunkálat volt sokkal 

 fontosabb és nehezebb problémák megoldásáni. 

 így a magassággal kapcsolatosan első sorban 

 a vonuló madarak tájékozódási képességét 

 kellett volna természetes módon megmagya- 

 rázni. Nagyon gyakori volt ugyanis az a föl- 

 tevés, hogy a madarak vonulás közben nagy 

 magasságokba emelkednek, hogy ily módon 

 nagy területeket beláthassanak, s az alattuk 

 levő tárgyak alapján eligazodhassanak. Így 

 pl. l'vEEwsTER W.'^ azt hitte, hogy ez a tájé- 

 kozódás még éjjel, a csillagok halvány világí- 

 tása mellett is lehetséges. 



Hogy a madarak ily módon tényleg tájéko- 

 zódhatnak, arra nézve Herman 0.^ evvel a 

 kérdéssel kapcsolatosan igen helyesen figyel- 

 meztet arra a körülményre, hogy a madár 

 egész fejlődési során megszokta azt, hogy a 

 talajt, és mindent, a mi rajta van, fölülről 

 tekintse. A lényeg azonban még ennek a föl- 

 tevésnek az igénybevételével is megoldatlan 

 marad ; t. i. azt még mindig nem tudjuk meg, 

 hogyan történik a tájékozódás az égtájak szerint 

 — pedig tulajdonképpen erről van szó. így 

 pl. a terület áttekintése magában véve semmi- 

 féle adatot se nyújt a gólyáknak arról, hogy 

 melyik a délkeleti irány, a melyet Európán 

 át történő őszi vonulásaik alkalmával főként 

 követni szoktak. Az ily módon való tájékozódást 

 csakis avval a föltevéssel lehetne érthetővé 

 tenni, hogy a madár megismeri azt az utat, 

 a melyet egyszer már megtett, a mint azt 

 Malm A.^ állította is. 



Bizonyos fajokra nézve tényleg nem is tehe- 

 tünk egyebet, mint elfogadni azt, hogy a 

 tájékozódás az út ismerete alapján történik, 

 így pl. a fehér gólyára nézve, a mely csakis 

 napközben szokott vonulni. A jelölő gyűrűkkel 

 való kísérletezés révén megállapított utat, a 

 mely Európából a délafrikai téli szállásba 

 vezet, alig lehetne más módon megmagyarázni. 

 Az a föltevés, hogy a gólyacsapatok tudatosan 

 követik a Földközi Tenger keleti partvidékét, 

 majd későbben átvágnak a Nilus völgyébe, 

 hogy említett téli szállásukat elérjék, sokkal 

 inkább valószínű, mint a tájékozódás valami 



' Memoirs of the Nuttal Ornith. Club. 1886, p. 11. 



- A Magyar Királyi Ornithologiai Központ műkö- 

 désének vázlata. Aquila XVI. 1909, p. XLIII. 



' Die Erscheinung d. Wanderns oder Ziehens etc. 

 Archiv f. Naturg. XLIV, I. köt. 1878, p. 126. 



közelebbről meg nem határozható irány, hely 

 stb. érzék segélyével. 



Hogy tényleg így történik-e a tájékozódás, 

 azt csakis idevágó kísérletekkel tudnók eldön- 

 teni — ha ilynemű teljesen kifogástalan kísér- 

 leteket egyáltalában végezni lehetne. Eddigelé 

 csak egy idesorolható kísérletünk van, melyet 

 LucANüs F.' kezdeményezése alapján hajtottak 

 végre. A léghajójáratok alkalmával elvitt, 

 különböző magasságokban és borulafi viszo- 

 nyok között kibocsátott madarak — kenderike, 

 zöldike, erdei pacsirta — csak akkor tudtak 

 tájékozódni, ha látták a földet. 



Ezt az eredményt azonban semmiképpen se 

 szabad általánosítani, minthogy teljesen meg- 

 bízható megfigyeléseink vannak arról is, hogy 

 a madarak egyáltalában nem féltek a felhő- 

 zetbe és ködgomolyagokba való behatolástól. 

 Hinterbtoisser'^ egyik légi útja alkalmával egy 

 sirálylyal találkozott, mely nemsokára eltűnt 

 egy alatta levő felhőrétegben. Más meg- 

 figyelés^ szerint vonuláson levő vadludak irány- 

 változtatás nélkül nekiröpültek a ködbe burkolt 

 Tátrának. 



Ezeken a szórványos adatokon kívül azon- 

 ban még egész sereg megfigyelés szól azokról 

 az esetekről, a mikor a tájékozódás nem a 

 föld felszínén levő tárgyak alapján történt. 

 Mosso A.* pl. 9 postagalambról tesz említést, 

 melyeket Északamerikából Londonba vittek ; 

 ezek közül 3 haza talált, s a tengeren, a hol 

 lehetetlen valamely tárgyak alapján való el- 

 igazodás, közel 5000 kilométernyi utat tettek 

 meg. Még meggyőzőbbek Cookk W.'' adatai, 

 melyek szerint egészen bizonyos, hogy egyes 

 északanierikai von^iló madarak Louisiana déli 

 partvidékéről elindulva átszelik a mexikói öblöt, 

 a mi 1000 kilométeres utat tesz ki. Ezenkívül 

 biztos az is, hogy még a legsötétebb éjszaká- 

 kon is történik vonulás Cuba és Florida 

 között. MiDDENDORií S." és Gätke H.' ez a két 

 feltétlenül megbízható megfigyelő még vak- 



' Die Höhe d. Vogelzuges auf Grund aeronaut. 

 Beob. Journ. f. Ornith. 1902, p. 1 etc. 



» Schwalbe. Neue Folge. I. 1898/9, p. 144. 

 » Aquila XII. 190.5, p. 354. 



* Die Ermüdung. Leipzig 1892, p. 10. 



^ Some new Facts about the Migration of Birds. 

 The Condor. VI. p. 115. 



* Reisen im äussersten Norden und Osten Sibi- 

 riens. St.-Petersburg 1874, Bd. IV. T. II. 



' Die Vogelwarte Helgoland. Braunschweig 1891. 



