139 



madár légzacskói is állandóan meg vannak 

 töltve. Baer M.' vizsgálata szerint a madár 

 légzőszervének olyan a berendezése, hogy a 

 repülő mozgás egyúttal légző mozgás is, a mi 

 csak úgy lehetséges, ha a légzacskók meg 

 vannak töltve. Már most bizonyos kisebb köb 

 tartalmat véve alapul oly csekély a súly- 

 különbség a rendes sűrűségű és megritkított 

 levegő között, hogy azt mint súlykönnyítést 

 csakugyan nem lehet figyelembe venni. így 

 pl. Mn,NE- Edwards'^ egy gödény légzacskói- 

 ban 10 Vi liter levegőt talált; ennek súlya 

 rendes sűrűség mellett is csak 13 gramm. 

 Ha tehát a légzacskókat ritkított levegővel 

 töltenők meg, az mindössze néhány grammnyi 

 — tehát jelentéktelen — • súlykönnyebbedést 

 idézne elő. Tehát az a fölfogás se nyújt 

 kielégítő magyarázatot arról, hogy miért emel- 

 kednek egyes vonulók nagyobb magasságokba. 



Nézetem szerint még legvalószínűbb Csörgey 

 T. fölfogása, a melyet azonban eddigelé iro- 

 dalmi úton nem érvényesített. Ennek értel- 

 rnében egyes madárfajok azért emelkednének 

 nagyobb magasságokba, mert onnan már igen 

 megkönnyebbíti a továbbutazást az, hogy kis 

 szögben hajló ferde lejtőn mintegy lecsúsz- 

 hatnak s a Föld vonzási ereje révén minden 

 nagyobb erőlködés nélkül folyton fokozódó 

 sebességet érhetnek el. 



Elméletileg rendkívül meggyőző ez a föl- 

 fogás. Teljesen elegendő, ha a madár 2000 

 méter magasságból 1000 méterig ereszkedik 

 le, hogy saját sebességéhez még 140 méter 

 másodperczenkénti végsebesség járuljon. Ily 

 módon körülbelül 200 kilométert tehetne egy 

 óra alatt, miközben egész munkája csak arra 

 szorítkozna, hogy a képzelt lejtő fölületén 

 tartsa magát. Annyi tényleg kétségtelennek 

 látszik, hogy azok az óriási sebességek, a 

 melyek rakétaszerű zúgást idéznek elő, csakis 

 ily módon érhetők el. 



Az elméleti tárgyalás után már most csak 

 be kellene bizonyítani, hogy a nagy magas- 

 ságokban vonuló madaraknál tényleg így is 

 történik a dolog, valamint ki kellene mutatni 

 azt is, hogy az utazásnak ez a beosztása 

 tényleg czélszerű is. Mert hiszen azt már 



' Beiträge z. Kenntnis d. Anat. und Pliys. d. Atem- 

 werkzeuge bei den Vögeln. Zeitschr. f. wiss. Zoologie. 

 LXI. Leipzig 1896, p. 420. 



' Baer (1. c.) nyomán idézve. 



előre is hangsúlyozni kell, hogy munkameg- 

 takarítás evvel a vonulási móddal nem jár, 

 minthogy a későbben elért sebesség annak a 

 munkának az eredménye, a melyet a fölemel- 

 kedéssel végzett el a madár. Tehát csakis a 

 meglevő erőkészlet czélszerű beosztásáról le- 

 hetne szó, s ez tényleg valószínű is. Tapasz- 

 talat szerint a madarak csakis táplálkozás és 

 emésztés után indulnak útnak, tehát az utazás 

 elején vannak legjava erejükben s ezért hihető, 

 hogy ilyenker vetik magukat alá a legnehe- 

 zebb munkának. 



Az erre vonatkozó közvetlen bizonyítékok 

 még hiányoznak ; közvetett bizonyítéknak 

 vehető az útrakelés módja. így pl. a gólyák 

 folytonos keringés közben mind nagyobb és 

 nagyobb magasságokba emelkednek, s csak 

 azután veszik föl a rendes vonulási irányt. 

 Különösen G.wKE-nek vannak idevágó sokat- 

 mondó megfigyelései. Darvak, karvalyok, vér- 

 csék, egerésző ölyvek, húros rigók, vörösbegyek 

 és más apró madarak folytonos hivogatás 

 közben majdnem függőlegesen emelkednek 

 föl, sokszor oly magasságokba, hogy eltűnnek 

 szem elől és pedig a napnak abban a sza- 

 kában, a mikor lehetetlennek kell tartani a 

 tájékozódás czéljából való fölemelkedést. 



Önkéntelenül is fölmerül a kérdés, hogy 

 mirevaló ez a nagy erőkifejtés éppen abban 

 az időben, a mikor a szervezet egyébként is 

 a lehető legnagyobb erőkifejtésre van kény- 

 szerülve. Jobb és plauzibilisebb hiányában 

 egyelőre tán az említett föltevéssel magya- 

 rázhatjuk meg a nagy magasságokban való 

 vonulást, a míg más megfigyelések és arravaló 

 kísérletek vagy megerősítik ezt a magyarázatot, 

 vagy esetleg másiknak készítik elő az útját. 



Evvel kimerítettnek vehető a kérdéseknek 

 az a csoportja, mely a vonulási magasság- 

 hoz fűződik. Végeredményként a következő- 

 ket lehet kimondani : a vonuló madarak 

 fajok szerint különböző magasságokban vo- 

 nulnak; ezeket a magasságokat az idők folya- 

 mán rendszeres megfigyelések és mérések 

 révén egész pontosan meg lehet majd álla- 

 pítani ; valószínű, hogy a nagyobb magassá- 

 gokba való fölemelkedés részben tájékozódás, 

 részben az utazás előnyösebb beosztása czél- 

 jából történik ; a két utóbbi pontra vonatko- 

 zólag megfelelő kísérletek és megfigyelések 

 hiányában még nem lehet határozott véle- 

 ményt adni. 



18* 



