145 



3. Ä téli szállást láthatólag a táplálkozási 

 viszonyok határozzák meg, ebben a specziális 

 esetben azok a nagy sáskajárások, a melyek 

 az utóbbi időben Délafrikát sújtották. A dél- 

 afrikai ^Locust Bureau" jelentései értelmében 

 a mi fehér gólyánk = „Great Locasi Bird", 

 hatalmas sáskapusztitónak bizonyult. 



Önkéntelenül is fölmerül itt az a gondolat, 

 hogy hová mennek ezek a gólyatömegek 

 majd akkor, ha a délafrikai kormánynak 

 sikerül a sáskajárást leküzdeni? Vájjon akkor 

 is itt telelnek majd a gólyáink, vagy tán más 

 alkalmasabb területeket fognak keresni? 

 A költési területen megfigyelhető viszonyok 

 alapján ez a föltevés éppen nem valószínűtlen, 

 s ebből a szempontból is az eddig elért 

 eredmények rendkívül értékes okmányokat és 

 kiitforrásokat szolgáltatnak a gólyák vonulá- 

 sának és elterjedésének történetéhez. A hu- 

 zamosabb időn át folytatott jelölési kísérlet 

 a gólyára nézve nagyon érdekes, a madár- 

 vonulási kutatás részére pedig rendkívül fontos 

 adatokkal kecsegtet. 



4. Dánia, Németország és Magyarország 

 gólyái közös téli szállást keresnek föl, a mi 

 valószínűleg a tömegesen előforduló táplálék 

 miatt lehetséges. Más fajoknál (pl. szürke 

 varjú és részben dankasirály), a hol mások 

 a táplálkozási viszonyok, ott inkább azt lehet 

 látni, hogy a különböző fészkelési területek- 

 ről származók egymás mellett helyezkednek 

 el a téli szállásban. 



Ez a tény különösen egyes vonulási elmé- 

 letekre nézve fontos így pl. Seebohm,' Tristkam^ 

 és Maetorellp' szerint a legészakabbra fész- 

 kelő fajok és egyének mennének legdélebbre 

 telelni ; a fehér gólyára nézve szemniellátha- 

 tóan helytelen ez a föltevés, minthogy az 

 északon fészkelök ugyanazokat a téli szállá- 

 sokat keresik föl, mint a déliek. Ugyanebből 

 az okból a gólyára nézve megdől a Newton- 

 féle hullámelmélet' is, melynek értelmében 

 az északról meginduló vonulási hullámok foko- 

 zatosan megindítják a délieket és megfordítva. 



' The geographical distribution of the Charadrii 

 dae. 1888. 



' The polar origin of life considered in its bearing 

 on the Distribution and Migration of Birds. The 

 Ibis, 1888. 



' Le mute regressive delli Uccelli migranti etc. 1892. 



* A Dictionary of Birds. Part. II. London 1893. 

 Migration, p. 547 etc. 

 Aquila XVII. 



5. Azok a gólyák, a melyek Németország 

 déli és nyugati részéhen honosak, alighanem 

 más téli szállást keresnek föl, mint az eddig 

 emiitettek. Ezt a föltevést ligyan eddigelé csak 

 az a gólyafióka támogatja, a mely Berkából 

 Fornellsbe vonult,* de egyéb körülmények 

 is mellette szólnak.^ 



A téli szállást tehát nemcsak a táplálkozási 

 viszonyok határozzák meg, hanem egyúttal a 

 fészkelő terület földrajzi fekvése és az átvo- 

 nulási terület orografiai viszonyai. Ez a kö- 

 rülmény valószínűleg analógiája annak a tör- 

 vényszerűségnek, a mely a dankasirály vonu- 

 lásánál mutatkozik, hogy t. i. a vonulók a 

 legközelebbi alkalmas téli szállást keresik föl. 



Ezekből kifolyólag nem látszik valószínű- 

 nek az a fölfogás, hogy a téli szállás az a 

 hely, a honnan a faj szétterjedt s ugyanezért 

 valószínűtlen az is, hogy a sokszor egész 

 keskeny és kedvező orografiai alakulásuk 

 miatt használt vonulási utak a faj hajdani 

 szétterjedési útai volnának, a mint ezt a tá- 

 jékozódási képesség megmagyarázása czéljá- 

 ból föltételezték. 



tj. A tájékozódásra nézve nem lehet még 

 végleges ítéletet mondani. A vonulási módot 

 és a követett utat tekintve azonban igen való- 

 ssinűnek látszik az, hogy a gólyák ismerik a 

 téli szállásba vezető utat; a látás segítségével 

 és a földfelület alakulatainak ismerete alapján 

 igazodnak. 



A weserami gólyafióka esete ' azonban nem 

 támogatja ezt a föltevést, mert egész egyedül 

 indult útnak s néhány nap múlva mégis ott 

 volt már Erdélyben, a gólyavonulás egyik fö- 

 országútján, a vöröstoronyi szoros előtt. Ezzel 

 szemben a Madarász-Pojánamörul és Mező- 

 csát-Nándorhegy esetek a főiránytól való el- 

 térést mutatnak. Valószínű, hogy a Fukán 

 született, majd Marburgba átvitt és végül 

 Calabriában kézrekerült gólyafióka ^ szintén 

 eltévedt, mert nem ismerte az utat. A weserami 

 gólya helyes eligazodását esetleg azzal lehetne 

 megmagyarázni, hogy útközben csatlakozott 

 egy olyan csapathoz, a mely az utat már 

 ismerte. 



' HoMKïER F. Die Wanderungen der Vögel etc. 

 Leipzig 1881, p. 413. 



- Journal f. Ornith. 1909, p. 93. 



' Zur Wanderung d. Störche. Ornitli. Mouatsb. 

 1902, p. 158. 



* Avicula XIII. p. 71 és Aquila XVI. p. 310. 



19 



