146 



7. Ezek az eredmények egybekapcsolva más 

 fajokra nézve elért eredményekkel együtte- 

 sen kimondanak egy törvényt, a mely rend- 

 kívül fontos a madárvonulási kutatás további 

 fejlődése szempontjából, azt t. i., hogy a vo- 

 nulás a fajok oly ökológiai tulajdonsága, a mely 

 a faj egyéb életjelenségeivel korreláczióban van, 

 tehát minden egyes fajnál más és másképpen 

 alakul s ezért minden fajnál kiilön-külön kell 

 megvizsgálni} 



Ezt az utolsó tételt különösen a danka- 

 sirály vonulási viszonyai alapján láthajuk igen 

 tisztán, minthogy az eltérő életmód merőben 

 másféle vonulási módot idézett elő. Míg a 

 gólyának különleges táplálkozási viszonyai kö- 

 vetkeztében a déli féltekén 9 — 10.000 kilomé- 

 ternyi távolságban levő téli szállásokat kell 

 fölkeresnie, addig a dankasirály másféle élet- 

 föltételeinik megfelelően itt marad az északi 

 félteke mérsékelt égöve alatt. Rendkívül ér- 

 dekes itt az a körülmény, hogy mind a két 

 madárfaj majdnem egyformán bírja a hide- 

 get, hogy tehát egyáltalában nem a hőmér- 

 séklet az a hatás, a mely a gólyát ily sok- 

 szorta távolabb téli szállások fölkeresésére 

 készteti, hanem úgy látszik, tisztán a külön- 

 leges táplálkozási mód. 



A telelőhelyek megszállási viszonyaiban is 

 élesen kifejezett törvényszerűségek nyilvánul- 

 nak meg a dankasirályra vonatkozóan, a me- 

 lyek azonban teljesen eltérőek azoktól, a 

 melyek a gólyára nézve fennállanak A rossit- 

 teni dankasirályok telelőhelyei a térkép tanu- 

 sága szerint abban a negyedben vannak, a 

 melyet a déli irány alkot a nyugotival Pon- 

 tosan ugyanez az eset látható a velenczei tó 

 dankasirályainál is. Oly ideális ez a meg- 

 egyezés, a milyennek nem is volt remélhető 

 és annál értékesebb, minthogy azok az utak, 

 a melyek a két költési helyről a téli szállá- 

 sokba vezetnek, földrajzilag merőben más 

 alaknak. 



A míg ugyanis a rossitteni dankasirályok 

 valószínűleg a természetes útmutatóként sze- 

 replő tengerpartot, majd pedig a nagyobb folyók 

 mentét követve érik, illetőleg érhetik el téli 

 szállásaikat, addig a velenczei dankasirályok 

 arra kényszerülnek, hogy éppen legtermésze- 

 tesebb útmutatójukat, a hatalmas Duna folya- 

 mot elhagyják s neki vágjanak a zordon, 



> Journal f. Ornith. 1909, p. 97. 



vízben szűkölködő Karszthegységnek, hogy 

 téli szállásaikba jussanak. Szinte hihetetlen 

 dolog, hogy eddigelé még nem találtak meg- 

 jelölt dankasirályokat az Alduna mentén s a 

 Fekete Tenger partvidékén. Az igényelt téli 

 szállás alapján ugyanis egyik madárfajnál se 

 lehetne a tájékozódást oly egyszerű, termé- 

 szetes és meggyőző módon érthetővé tenni, 

 mint a dankasirálynál. Hiszen csak arra a 

 föltevésre volna szükség, hogy a mindig szé- 

 lesebbé váló folyamok mentét követik, mert 

 ily módon okvetlenül elérik a téli szállást, t i. 

 a tengerpartot. E helyett azt látjuk, hogy a 

 velenczei dankasirályok elhagyják legtermé- 

 szetesebb útmutatójukat és nekik egyáltalában 

 meg nem felelő vidékeken átvonulva keresik 

 föl téli tanyáikat. 



A míg a gólyáknál valószínűnek látszott, 

 hogy a tájékozódás a látás segélyével s az 

 út ismerete alapján történik, addig a danka- 

 sirálynál ez kevésbbé látható. Tény dolog 

 azonban az, hogy a dankasirályok a legközelebb 

 fekvő téli szállást keresik föl, a melyet az 

 átvonulási terület kedvezőtlen földrajzi ala- 

 kulatai daczára is sokkal korábban érhetnek 

 el, mint pl. a Fekete Tengert. Ennek a rend- 

 kívül érdekes kérdésnek további tanulmányo- 

 zása czéljából a Magy. Kir. Ornith. Központ 

 elhatározta, hogy az ország keleti részében 

 is jelöltet majd dankasirályokat, hogy ily 

 módon megtudhassa, vájjon azok is délnyu- 

 gatra fekvő téli szállásokat keresnek föl. 



Már most az a kérdés, mi az oka annak, 

 hogy ily feltűnő módon keresik a danka- 

 sirályok a délnyugatra fekvő téli szálláso- 

 kat? Talán a hőmérsékleti viszonyok idézik 

 elő ? A mint már említettem, Magyarországot 

 a korán érkező fajok délnyugati irányból 

 szállják meg ; talán analógiát alkotna evvel a 

 délnyugati téli szállás fölkeresése? Tény dolog, 

 hogy a téli izothermák haladása délnyugat- 

 északkeleti irányú — tehát nem lehetetlen, 

 hogy a dankasirályok valóban a magasabb 

 hőmérséklet felé tartanak. Ez a valószínűség 

 már nagyobbá válik azáltal, hogy a rossitteni 

 és velenczei dankasirályok téli szállásai egy 

 és ugyanabbaii a közös izothermális zónában 

 vannak. Egyrészt tetemesebb, másrészt pedig 

 egyéb fajokra is vonatkozó anyag alapján 

 s közvetlenül erre irányított vizsgálatok 

 nagyon értékes eredményekkel kecsegtetnek. 

 Annyit már most is meg kell jegyezni, hogy 



