149 



látszatja van tehát a dolognak, hogy valamely 

 t^lep állományát nem azok az egyének alkot- 

 juk, a melj'ek ott születtek, valószínűleg pedig 

 .1 beltenyésztés elkerülése czéljából".' 



Ugyanezt az eredményt — bár sajnos ke- 

 vesebb biztossággal — ■ a velenczei tavi sirály- 

 telepre is ki lehet mutatni, 



A közvetlen bizonyíték azonban még hiány- 

 zik: eddigelé még nem akadt gyűrűs drály 

 valamely más telepen mint fészkelőd 



A fehér gólyáról már szintén tudjuk azt, 

 hogy az egy éves még nem ivarérett fiatal 

 madarak is csak minimális számban térnek 

 vissza a szülőföldre. Két és három éves gó- 

 lyákat eddig két esetben találtak meg nagyobb 

 távolságban a szülőföldjüktől. Az egyik pél- 

 dány, az 1906ban mint fióka jelöltetett a 

 lüneburgi pusztán 1908 június 3()-án Sorquit- 

 tenben, keleti Poroszországban került kézre/' 

 Hogy fészkelő madár volt-e, azt nem tudjuk. 

 MoRTExsEN K.-től nyert, levélbeli értesítés 

 szerint egy 1904 július IH-án Viborgban fióka 

 korában megjelölt gólya 1907 július 17-én 

 Mattkuln-ban, 100 versztnyire nyugatra Rigá- 

 tól, került fogságba. Hogy fészkelt-e a kör- 

 nyéken, azt nem lehetett megállapítani, mint- 

 hogy egy csűr tetején levő lyukon át lezuhant 

 s az éhezéstől agyoncsigázva találták meg. 

 MoRTENSEN lír azonban kétségtelenül joggal 

 kérdezheti, hogy tulajdonképpen mi dolga 

 lehetett itt ennek a gólyának ? 



Kifogástalan bizonyítékoknak ezeket az 

 eseteket se lehet tekinteni addig, a míg nem 

 találunk jelölt gólyát más területen mint meg- 

 telepedett fészkelő madarat. 



Ugyanezeket a viszonyokat találjuk a füsti 

 fecskénél is. Szeöts Béi.a eddigelé a legbuzgóbb 

 és leggondosabb utánjárás daczára csak egyet- 

 len egy fióka korában megjelölt fecskét tudott 

 találni, a mely visszatért a szülőföldre.* Hol 

 maradnak a többiek ? 300-nál több példányról 



' Journ. f. Ornith. 1909, p. 451. 



' Azóta azonban már találtak ilyen sirályi : dr. 

 Thienemann J. úr emiitette az V. nemzetkőzi ornilh. 

 kongresszus záróülésében tartott előadásában. 



' Journ. f. Ornith. 1909. p. 468. 



' Azóta még egy példány találkozott. Közelebbi 

 adatok erre nézve 1. .Vquila XVII. 1910, az 1910. évi 

 madárjelölési jelentés czime alatt. 



van itt szó ! Lehetetlenség ily magas pusz- 

 tulási számot föltételezni; el kell fogadni azt a 

 föltevést, hogy a fiatal füsti fecskék legnagyobb 

 része szintén nem tér vissza a szülőföldre. 



Habár a döntő bizonyítékek egyelőre még 

 hiányoznak, a fölsorolt tények alapján még 

 se zárkózhatunk el az elöl a fölfogás elől, 

 hogy a téli szállásoknak megfelelő eloszlással 

 történő megszállása lehetővé teszi a külön- 

 böző költési területekről származó egyének 

 összeelegyedését s hogy ez a körülmény egy- 

 részt lítját vágja a beltenyésztésnek, másrészt 

 pedig megakadályozza a földrajzi varietások 

 és subspeczifikus formák kialakulását. A téli 

 szállásukiiak ez a megszállási módja a faj 

 fentartására nézve a legnagyobb befolyással 

 van, minthogy ez által egyrészt biztosítva van 

 a lehető legnagyobb fajállomány fenmara- 

 dása, másrészt pedig a faji jelleg megtartása 

 a lehető legnagyobb területen. Ez a körül- 

 mény is nagyon lényeges a faj fentartása 

 szempontjából, minthogy valamely szűk körre 

 szorítkozó faj fennmaradása sokkal inkább 

 van veszélyeztetve, mint olyan fajé, a mely 

 igen nagy területen van elterjedve. 



Ha a gyűrűkkel való jelölési kísérletek itt 

 vázolt eredményei nem is bizonyulnak be oly 

 mértékben, mint a hogyan reménylem, annpt 

 talán mégis el kell ismerni, hogy ez a módszer 

 nagyon termékenyítőleg hat a madárvonulási 

 kutatásra és alkalmas azt oly utakra vinni, 

 a melyeken jóval inkább közelíthető meg a 

 kérdés megoldása, mint a hogyan az eddigi 

 módszerek segélyével lehetséges volt. Ugyanez 

 áll a kísérlet alkalmazására vonatkozóan a 

 madárvonulási kutatás többi ágazatára is 



A madárvonulásról csak kísérleti úton meg- 

 állapított, tehát helyesen magyarázott tények 

 alapján alkotható elfogadható elmélet. Ez idő 

 szerint még igen kevés az ennek a követel- 

 ménynek megfelelő tények száma, s ez a fő- 

 oka annak, hogy a kísérleti lítou nyert ered- 

 ményeknek ez a vázlata is összefoglaló elmélet 

 nélkül végződik. Eám nézve tökéletesen ele- 

 gendő, ha sikerült a madárvonulásra nézve a 

 kísérleti kutatás döntő jelentőségét bebizonyí- 

 tanom s ennek a révén a kutatási módszer 

 minél szélesebbkörű elterjedéséhez és általá- 

 nosabb alkalmazásához hozzájárulnom. 



