150 



A fürj és a fogoly viszonylagos 

 elterjedése Magyarországon. 



Irta 8zRMERE László. 



Az impulzust a szóban forgó kérdés tisztá- 

 zására — mint ismeretes •— dr. Tarján Tibor 

 lir adta meg, a ki észlelte, hogy Békés megyé- 

 ben a fürj ritkább, míg a fogoly elszaporodott; 

 ezzel szemben Moholon (Bács ni.) vadászván, 

 a fürjek óriási tömege mellett kevés foglyot lelt. 



1906 január 12 én keltezett soraiban nyílt 

 kérdés tárgyává tette azt, hogy vájjon tényleg 

 a fogoly szorította- e ki a régebben gyakoribb 

 fürjet? Ez az előzetes kérdés megjelent az 

 „Aquila" 1906. évfolyamában, s a hazai ter- 

 mészetrajzi és vadászati szakirodalom azon 

 évi füzeteiben. (Zoológiai Lapok, Vadászlap, 

 Erdészeti Lapok, Természet.) Az 1907. év 

 elején aztán kibocsájtotta a M. K. 0. K. a 

 kérdőíveket, melyek szintén megjelentek a 

 fenti lapokban, s a Természettudományi Köz- 

 lönyben is, külön is megkapta a Központ 

 minden megtigyelője, s az erdőhatóságok is. 



A kérdések — melyekhez előzetes tám- 

 pontokat nyújtott Schenk Jakab adjunktus úr 

 — ezek : 



1. Minő a viszony jelenleg valamely (lehe- 

 tőleg pontosan megjelölt) területen a fürj és 

 fogoly között, melyik a gyakoribb ? 



2. Minő volt ez a viszony régebben? 



3. Minő okra vezethető vissza az egyik 

 vagy másik faj csökkenése vagy elszaporo- 

 dása, tényleg kiszorította-e a fogoly a fürjet? 



Folytatólag: ..Megjegyzendő, hogy lehetnek 

 oly területek is, a melyeken az egyik vagy 

 mind a két faj elő sem fordul ; az országos 

 felvétel csak akkor teljes, ha ismerjük ezeket 

 a területeket is, s ezért kérjük ezeket is 

 jelezni." 



A felhívás többi részéhez még ntóbb vissza- 

 térek. A hivatalos jellegű erdőhatósági kérdő- 



Die relative Verbreitung der Wach- 

 tel und des Rebhuhns in Ungarn. 



Von Ladislaus v. Szemére. 



Die Anregung zur Aufklärung dieser Frage 

 ging — wie bekannt — von Dr. Tiberius 

 Tarján aus, der beobachtete, dass die Wach- 

 tel im Komitate Békés seltener ist, wäh- 

 rend das Rebhuhn sich vermehrt hat ; hin- 

 gegen hat er auf seinen Jagden in Mohol 

 (Komitat Bács) neben einer ungeheueren Menge 

 von Wachteln nur wenige Rebhühner ge- 

 funden. 



In seinen vom 12. Januar 1906 datierten 

 Zeilen hat er die Frage aufgeworfen, ob 

 tatsächlich das Rebhuhn die einst so häutige 

 Wachtel verdrängt habe ? Diese vorläufige 

 Frage erschien im Jahrgang 1906 der „Aquila" 

 und in den Heften der heimischen natur- 

 wissenschaftlichen und jagdlichen Fachlite- 

 ratur desselben Jahres (Zoológiai Lapok, 

 Vadászlap, Erdészeti Lapok, Természet). Zu 

 Beginn des Jahres 1907 sendete sodann die 

 K. U. 0. C. Fragebogen aus, welche eben- 

 falls in den obenerwähnten Blättern sowie 

 auch im Természettudományi Közlöny erschie- 

 nen, und jedem Beobachter der Centrale, 

 sowie den Forstbehörden auch noch separat 

 zugesendet wurden. 



Die Fragen — zu denen Adjunkt Jakob 

 Schenk die vorläufigen Anhaltspunkte geliefert 

 hatte — waren die : 



1. Welches ist das gegenwärtige Verhältnis 

 auf einem (möglichst genau bezeichneten) Ge- 

 biete zwischen der Wachtel und dem Reb- 

 huhn? 



2. Wie gestaltete sich dieses Verhältnis in 

 älteren Zeiten? 



3. Auf welche Ursachen ist die Abnahme 

 oder Vermehrung der einen oder der anderen 

 Art zurückzuführen ; wurde die Wachtel tat- 

 sächlich durch das Rebhuhn verdrängt? 



Dann folgt noch : ..Es ist zu bemerken, 

 dass auch Gebiete vorkommen können, auf 

 denen nur eine der Arten, oder vielleicht 

 keine derselben vorkommt ; die Landesauf- 

 nahme ist nur dann vollständig, wenn wir 

 auch diese Gebiete kennen und darum wird 

 ersucht dieselben auch anzuführen". 



Auf die übrigen Teile des Aufrufes will 

 ich später noch zurückkommen. Von im Amts- 



