165 



veszteségeket mindenki tudja, nddig a fel- 

 sorolandók között van több lokális jellegű 

 dolog is. 



A „déli pusztítás" után a legtöbben a kul- 

 turális viszonyok megváltozását említik, mint 

 a mely tényező főleg vízi madaraknál döntő 

 szokott lenni. Igaz, hogy a lecsapolásokkal 

 tulajdonképpen új meg új teriiletek kínálkoz- 

 nak a szárazföldi madárságnak s igy a fürjnek 

 is s kis mértékben ez megosztólag hat a sok 

 vésznek kitett állományra. 



Pár idézés arra, hogy a kulturális viszonyok 

 milyen hatással vannak a fürj és fogoly 

 elterjedésére : 



Állami Erdőhatóság, Nagyatád: „A kis- 

 gazdák kötött gazdálkodási módja miatt (60 — 

 100 holdon v^'U a lóherésük) itt a kasza 

 pusztít sokat, a foglyot óvják s fészkelése 

 is védettebben folyik.'" Erdőhatóság, Csepreg: 

 „Az első kaszálás kevésbbé árt a fogolynak, 

 mint a fürjnek." Wáhi, Ignácz, Apatia: „Annak 

 daczára, hogy a fogoly-állomány nem csök- 

 kent, a fürj-állomány néhány év óta szapo- 

 rodik, régen kevesebb volt mindkét fajból. 

 A javulás az apatini határ ármentesítésének 

 köszönhető." Állami Erdőhatóság, Siklós : „A 

 fürjek pusztulásának oka a vonuláson kívül, 

 a legelők feltörése s mesterséges takarmány- 

 termelés, ilyenek kaszálásakor sok megy tönkre, 

 a fogoly bokros helyeken, erdőszéleken költ 

 s így jobban óva van." Bindrk Bél.4, Székes- 

 fehérvár: „A határ 7:; része kukoriczás lett 

 s itt jobban szaporíthat a fogoly s vadászata 

 is nehezebb." Oláh Sáindok, Hajdúnánás: „A 

 tagosítás, fásítása az utaknak s a sok tanya 

 körül a kazlak mind több és több létfeltételt 

 nyújtanak a foglyoknak, de sokat kedvezett 

 nekik az utóbbi lOévhóhiánya. Ezév(1906 — 7) 

 kivétel. A fürjet apasztja a szárazság is." 

 üöRQo Dániel, Mezőtúr: „Ez év (1907) a fog- 

 lyokra nem volt kedvező. Az utóbbi időben 

 azért volt jelentős fogolyszaporulat, mert az 

 ármentesítés a Kőrösnél sok holt medret léte- 

 sített, partjain gazos füzessel, ott békén költ- 

 iii'tnek." Veverán István, Abony : „A kapás 



viele teils lokale, teils allgemeine Katastro- 

 phen hinzu. Auch von diesen will ich einige 

 anführen, damit wir von denselben einen 

 Begriif bekommen, denn die Zugsveiluste sind 

 allgemein bekannt, während unter den letz- 

 teren auch mehrere von lokaler Natur vor- 

 kommen. 



Ausserden „im Süden erlittenen Vernichtun- 

 gen" erwähnen die meisten den Wechsel der 

 Kulturverhältnisse, als einen Faktor, der beson- 

 ders bei den Wasservögeln von einschneiden- 

 dem Einflüsse ist. Wohl werden durch die 

 Trockenlegungen eigentlich immer wieder neue 

 Gebiete für die Landvögel, also auch für die 

 Wachtel, bewohnbar gemacht, was in einem 

 geringen Masse auf den so vielen Gefahren 

 ausgesetzten Bestand von Vorteil ist. 



Einige Zitate znr Beleuchtung dessen, 

 welchen Einfluss die Kulturverhältnisse auf 

 die Verbreitung der Wachtel und des Rebhuhns 

 ausüben : 



Staatliciie Forstbehörde in Nagyatád : „In- 

 folge der gebundenen Wirtschaft der Klein- 

 grundbesitzer (die Kleefelder sind 60- 100 

 Joch gross) werden viele von der Sense ge- 

 tötet ; das Rebhuhn wird beschützt und läuft 

 dessen Brutzeit geschützter ab". Forstbehörde 

 in Csepreg : „ Die erste Mahd schadet dem 

 Rebhuhn weniger als der Wachtel". Ignaz 

 Wahl, Apatin: „Trotzdem der Rebhuhnbestand 

 nicht abgenommen hat, vermehrt sich der 

 Wachtelstand seit einigen Jahren ; früher 

 waren beide Arten in geringerer Anzahl. Die 

 Besserung ist der Wasserregulierung in der 

 Apatiner Gemarkung zu verdanken". Staat- 

 liche Forstbehörde in Siklós: „Die Ursache 

 des Verschwindens der Wachtel liegt, ausser 

 in dem Zuge, in dem Aufbrechen der Weiden, 

 in der Erzeugung von künstlichem Viehfutter; 

 bei dem Schnitt desselben gehen viele zu 

 Grunde, während das Rebhuhn an buschigen 

 Plätzen am Waldrande brütet, und so besser 

 beschützt ist". Béla Binder, Székesfehérvár: 

 „Va der Gemarkung ist nunmehr mit Mais 

 bebaut und kann sich das Rebhuhn besser 

 vermehren und ist zugleich auch schwerer 

 zu jagen". Alexander Oláh, Hajdúnánás: „Die 

 Kommassierung, die Aufpflanzung der Strassen, 

 und die Strohtristen um die vielen Gehöfte, 

 bieten dem Rebhuhn mehr und mehr Lebens- 

 bedingungen, aber auch der Sclineemangel der 

 letzten 10 Jahre war ihnen günstig. Das 



