182 



emlékeznem szeretett és mélj en tisztelt főnö- 

 kömről, Herman Ottó ról, ki a leggenerozusabb 

 módon engedte meg a vizsgálathoz szükséges 

 eszközök l)eszerzését. 



Vizs2;álati módszer. 



A madárgyomorban vagy köpetben a leg- 

 ritkább esetben találjuk meg az egész állatot, 

 de ez nem is fontos, hiszen főleg a koponya, 

 különösen pedig a fogazat érdekel. A koponya 

 és fogazat, főleg az utóbbi — a legkeményebb 

 állományból állván, mindig megtalálható — 

 igaz, hogy gyakran csak töredékekben. A 

 kellően megtisztított fogazat vizsgálatára egy 

 RmcHERT-féle nagy praeparáló mikroszkópot 

 használtam; felszerelése: 6-os, 10-es nagyí- 

 tású lupéból, azonkívül egy lencseszerkezetböl 

 áll, mely 10-es, 20-as, SÓ-as, 50-es és 100-as 

 nagyítást ad. Leggyakrabban beérhetjük a 

 10-es nagyítással, de a Murinae alcsalád 

 bonyolódottabb fogazatát 30-as, 50-es nagyí- 

 tással vizsgálhatjuk legeredményesebben. A 

 vizsgálat ellenőrzése czéljából, könnyen gyúr- 

 ható finom anyagra volt szükségem, hogy a 

 fogakat ebbe benyomkodva, ezeknek összes 

 redőit megkapjam. Főleg kétes esetekben 

 ajánlható ez az eljárás. Dextriunel, viaszszal 

 való iiosszasabb kísérletezés után az üvegesek 

 által használt kitt finom változatában állapod- 

 tam meg, mely mindig kielégített. 



A szövettani vizsgálatokhoz a csiszolatokat 

 következőképpen csináltam : mivel a fogak rend- 

 kívül kicsinyek, fűrészeléssel természetesen 

 nem boldogulhatunk, azért összesűrített kana- 

 dabalzsammal üveglapocskára ragasztjuk az 

 egész fogat s először „irányt" csiszolunk durva 

 homokkövön, majd finomabb u n. borotva- 

 kövön, azután levesszük a már vékony lemez- 

 két az üveglapocskáról s ujjainkkal végig 

 vezetjük durvább, majd tükörsima üveg- 

 lapon. Az ismeretes módon meg is festhetjük 

 a praeparatumot, de ez nem föltétlenül szük- 

 séges, mert amúgy is tisztán látszanak a 

 rétegek. 



A rajzokat RRicuRRT-féle új rajzoló prizmá- 

 val végeztem, gondosan ügyelve a zománcz- 

 redők vastagságának ])ontos feltüntetésére. 



Dank auszusprechen für die generöse Weise, 

 mit welcher er die Anschaffung der zu den 

 Untersuchungen nötigen Instrumente ermög- 

 lichte. 



Uiitersncliungsinetliode. 



In den Mägen und Gewöllen der Vögel fin- 

 den wir in den seltensten Fällen das ganze 

 Tier. Dies ist jedoch für uns belanglos, da 

 uns der Schädel, besonders aber das Gebiss 

 interessiert. Schädel und Gebiss, besonders 

 letzteres — aus härtester Substanz bestehend 

 — sind immer, freilich oft nur in Fragmenten, 

 vorzufinden. Zur Untersuchung des gehörig 

 gereinigten Materiales gebrauchte ich ein 

 grosses Präparier-Mikroskop nach Reichert, 

 mit 6- und lOfacher Lupe, ausserdem ein 

 Präpariersystem mit 10-, 20-, .SO-, 50- und 

 lOOfacher Vergrösserung Gewöhnlich genügt 

 eine zehnfache Vergrösserung, aber das kompli- 

 ziertere Gebiss der Murinen können wir am 

 zweckmässigsten bei 30-, 50facher Vergrös- 

 serung untersuchen. Behufs Kontrolle der 

 Untersuchungen gebrauchte ich eine feinkör- 

 nige leicht modellierbare Masse, in welche 

 ich die Zähne einsteckte, um sämtliche Fal- 

 ten derselben sichtbar zu machen. Besonders 

 bei zweifelhaften Fällen ist diese Methode 

 sehr zu empfehlen. Nach längerem Experi- 

 mentieren mit Dextrin und Wachs fand ich 

 in dem auch von den Glasern gebrauchten 

 feineren Kitt eine geeignete Masse, welche 

 mich nie im Stiche Hess. 



Zu den histologischen Uniersuchungen 

 machte ich die Dünnschliffe folgenderweise : 

 Mit dem Sägen ist es hier bei der Kleinheit 

 der Zähne nichts, wir kleben daher den gan- 

 zen Zahn mit verdicktem Kanadabalsam auf 

 ein Glasplättchen und beginnen auf einem 

 gröberen Sandsteine zu schleifen, darauf 

 gehen wir auf einen feineren s. g. Rasier- 

 stein über. Der dünn gewordene Zahnschliff 

 wird hierauf von seiner Glasplatte befreit 

 und mit der Fingerbeere erst auf grober, 

 dann auf spiegelblanker Glasplatte weiter ge- 

 schliffen. Das Präparat kann nach einer der 

 üblichen Methoden gefärbt werden, dies ist 

 jedoch nicht unbedingt nötig ; auch ohne Fär- 

 bung sieht man sehr gut die einzelnen Schichten. 



Die Abbildungen wurden mit dem neuen 

 REicHERTSchen Zeichenprisma entworfen; mein 

 Augenmerk richtete ich besonders auf die 



