187 



a csatlakozást azáltal, hogy alsó zománczszéle 

 összefolyik a második mező felső zománcz- 

 szélével (12. ábra). Öregebb példányoknál 

 azután a három mező teljesen egybefolyt 

 (14. ábra), a zománczsziget kezd kisebbedni 

 s végül teljesen elenyészik (15. ábra). Tagad- 

 hatatlanul nagy a hasonlatosság a felső első 

 és felső második zápfog zománczredőinek 

 kialakulásában. Már sokkal nehezebb ezt a 

 hasonlatosságot a felső harmadik zápfognál 

 megtalálni. 



M. 3. Slip. (1. tábla, 16- ■2-2. ábra). Ha 

 figyelmesen végignézzük az ábrákat, akkor az 

 első mezőt csakhamar megtaláljuk a már a 

 felső második zápfogról ismert belső redő 

 alakjában, mely itt tojásdad ahikú ; a külső 

 redő hiányzik (16. ábra). A második mezőben 

 három már egymással egyesült zománczredőt 

 talíUunk, mei) ek közül a középső, legnagyobb, 

 magasra felnyúlik s tulajdonképpen a hiányzó 

 első mező külső redőjének helyét foglalja el 

 (17. ábra). A harmadik mezőben csak egyetlen, 

 középső redő van, mely már igen korán kerül 

 felső külső szélével a második sor külső redőjé- 

 vel összefüggésbe. Az első mező redője is 

 csakhamar beleolvad a második mező középső 

 redijjébe úgy, hogy középkorú példányok fogán 

 már mind a három mezőt külső szélükön 

 összefüggésben találjuk (19. ábra). Mielőtt az 

 első mező redője beleolvad a második mezőbe, 

 gyakran zománczsziget fűződik le (18. ábra). 

 Öregebb példányoknál a harmadik mező redője 

 belső szélével itt is, mint az előbbi két fognál 

 láttuk, érintkezik, majd beleolvad a második 

 mezőbe, miközben zománczsziget válik le 

 (20. ábra). Még öregebb korban a zománcz- 

 sziget teljesen eltűnik (21. ábra) s az összes 

 mezők teljes egybeolvadásával egyetlen zo- 



— für im Mittelalter stehende Exemplare 

 charakteristisch (Fig. 11), bald berühren sich 

 auch die inneren Falten (Fig. 12) und schliess- 

 lich schmelzen sie zusammen (Fig. 13) einen 

 geschlossenen Ring mit einer Öchmelzinsel 

 in der Mitte bildend. Schon zur Zeit, wenn 

 sich die inneren Falten des zweiten und drit- 

 ten Feldes berühren, fängt auch das erste 

 Feld sich dadurch anzuschliessen, dass sein 

 unterer Schnielzrand mit dem oberen Schmelz- 

 rande des zweiten Feldes verschmilzt (Fig. 

 12). Bei älteren Exemplaren sind alle drei 

 Felder verschmolzen (Fig. 14), die Schmelz- 

 insel fängt an kleiner zu werden, um zuletzt 

 gänzlich zu verschwinden (Fig. 15). Zweifel- 

 los besteht eine grosse Ähnlichkeit zwischen 

 der Ausgestaltung der Schmelzfalten bei den 

 ersten und zweiten Oberkieferzähnen. Schon 

 bedeutend schwieriger ist diese Ähnlichkeit 

 beim dritten oberen Backenzahn vorzufinden. 

 M. 3. SUI». (Taf. I. Fig. 16-22). Die Fi- 

 guren aufmerksam betrachtend finden wir das 

 erste Feld bald in Gestalt der schon vom 

 zweiten oberen Backenzahne her bekannten 

 inneren Falte, welche hier oval ist, die äus- 

 sere Falte fehlt (Fig. 16). Im zweiten Felde 

 finden wir drei miteinander schon verbundene 

 Schmelzfalten, von denen die mittlere, grösste 

 hoch hinaufragt und eigentlich den Platz der 

 fehlenden äusseren Falte des ersten Feldes 

 einnimmt (Fig. 17). — Im dritten Felde ist 

 nur eine einzige, mittlere Falte vorhanden, 

 welche mit ihrem oberen äusseren Rande 

 schon sehr früh mit der äusseren Falte der 

 zweiten Reihe in Verbindung gerät. Auch 

 die Falte des erstes Feldes verschmilzt bald 

 mit der mittleren Falte des zweiten Feldes, 

 so dass wir an den Zähnen im Mittelalter 

 stehender Exemplare schon alle drei Felder 

 an ihrem äusseren Rande zusammenhängend 

 finden (Fig. 19). Während die Falte des er- 

 sten Feldes in das zweite Feld hineinschmilzt 

 schnürt sich oft eine Schmelzinsel ab (Fig. 

 18). Bei älteren Exemplaren berührt und 

 schmilzt auch hier die Falte des dritten Fel- 

 des mit ihrem inneren Rande in das zweite 

 Feld, wie wir es bei den vorhergehenden 

 Zähnen sahen, wobei eine Schmelzinsel ab- 

 geschnürt wird (Fig. 20). Im noch älteren 

 Alter verschwindet die Schmelzinsel gänzlich 

 (Fig. 21) und nach Zusammenschmelzen säiiit- 

 licher Felder erblicken wir nur mehr ein 



