222 



hetőleg újabb adalékokat nyerünk majd a 

 dankasirályok érdekes vonulásának tanulmá- 

 nyozására, különösen akkor, ha a megkezdett 

 jelöléseket a jövőben is folytatná. 



Gémeket az idén is lehetőleg a múlt évben 

 meglátogatott telepeken akartam jelölni s ez 

 két esetben sikerült is. Legkiadósabb volt a 

 jelölés a bellyei főherczegi uradalom sarok- 

 erdei gémtelepén, a hol Schuch Viktor tiszttartó 

 úr vendége voltam, ki egyúttal a bellyei gólyák 

 megjelölését is szíves volt előkészíteni és tőle 

 telhetőleg mindent megtett, a mi föladatom 

 minél könnyebb és sikeresebb elvégzése czél- 

 jából szükségesnek mutatkozott s a későbbi 

 költésből eredő gérafiókák jelölését is magára 

 vállalta. 



LowiESER Imre úr szíves közbenjárása alap- 

 ján az idén is meglátogathattam a lukács- 

 falvi Fehér tavat, valamint annak ornitholo- 

 giai szempontból nevezetes környékét, a hol 

 MüLiiER Ottó és Napeolcz Jenő urak szíves 

 kalauzolásával és közreműködésével történt a 

 gémek és egyéb vízimadarak jelölése. 



A Jcisbalatoni gémtelepen az idén sajnos 

 lehetetlen volt a jelölés, minthogy gróf Festetich 

 Tasziló Nagyméltósága erdészeti tisztikará- 

 ban éppen a jelölés időszakában oly válto- 

 zások történtek, a melyek a kiküldött kalau- 

 zolását lehetetlenné tették ; a jövő évre azon- 

 baa a jelölés biztosítva van. 



Ezeken kívül egy újabb gémtelepen is tör- 

 téntek jelölések és pedig a Bácsordas község 

 határában levő Kamaristyén. Jún. 21-én, mikor 

 Molnár Gyula úrral a telepet meglátogattuk, 

 a fiókák kelése még éppen csak hogy megkez- 

 dődött, úgy hogy a jelölést későbbre kellett 

 halasztani ; ezt a munkát Molnár GyuijA úr 

 vállalta magára, a ki azt július 3-án el is 

 végezte. 



A vázolt munkálatok révén az idén negyed- 

 félszáz gémet sikerült megjelölni, a mi a múlt 

 évihez képest tekintélyes többlet és sok adattal 

 kecsegtet, ha ámult évihez hasonló százalék- 

 arányban kapunk hírt a megjelölt és kézre- 

 került példányokról. 



A gólyajelölést az idén lehetőleg még job- 

 ban kiterjesztettem, s tettem ezt nemcsak 



beringte, vFodurch wahrscheinlich neue Daten 

 behufs Untersuchung des interessanten Zuges 

 der Lachmöiven erreicht werden können, be- 

 sonders dann, wenn diese Markierungen in 

 Zukunft fortgesetzt werden 



Reiher versuchte ich ebenfalls womöglich 

 an den im vorigen Jahre besuchten Kolonien 

 zu markieren, was in zwei Fällen auch gelang. 

 Am ausgiebigsten war das Markieren iu der 

 Reiherkolonie Sarokerdő auf dem Gebiete 

 der erzherzoglichen Herrschaft Bellye ; hier 

 war ich Gast des Herrn Gutsverwalters Viktor 

 Schuch, der auch das Markieren der Störche 

 von Bellye vorbereitete, und alle Vorrichtun- 

 gen zur je erfolgreicheren Vollziehung meiner 

 Arbeiten traf, auch das Markieren der Reiher- 

 jungen aus den späteren Brüten auf sich 

 nahm. 



Durch gütige Vermittlung des Herrn Emb- 

 rice LowiESER konte ich auch heuer den Feher- 

 See bei Lukácsfalva sowie dessen oriiitholo- 

 gisch interessante Umgebung besuchen, wo 

 ich unter Mitwirkung der Herren Otto Müller 

 und Eugen Napholcz Reiher und andere Was- 

 servögel markierte. 



Iu der Reiherkolonie des Kisbalaton war 

 heuer das Markieren leider unmöglich ; in dem 

 Forstpersonale Sr. Exzellenz des Grafen Tassilo 

 V. Festetich vollzogen sich zur Zeit der Mar- 

 kierungen solche Veränderungen, welche das 

 Ausführen des Markierens unmöglich machten. 

 Für das kommende Jahr ist jedoch die Mar- 

 kierungserlaubnis zugesichert. 



Ausser dieser wurden noch in einer neuen 

 Kolonie Markierungen ausgeführt, u. zw. in 

 der sogenannten Kamaristje bei der Gemeinde 

 Bácsordas. Am 21. Juni als ich in Gesellschaft 

 des Herrn Julius Molnár die Kolonie besuchte, 

 waren die Jungen eben im Auskriechen begrif- 

 fen, so dass die Markierung derselben für 

 später aufgeschoben werden musste ; diese 

 Arbeit übernahm Herr Julius Molnár und voll- 

 führte dieselbe auch am 3. Juli. 



Durch die angeführten Arbeiten gelang es 

 heuer vierteinhalb hundert Reiher zu mar- 

 kieren was dem vorigen Jahre gegenüber ein 

 bedeutendes Mehr bedeutet und viele Daten 

 erhofl'en lässt, wenn von derselben wieder so 

 viele Exemplare in Menschenhand fallen soll- 

 ten, als von den im vorigen Jahro markierten. 



Die Storchmarkierung breitete ich heuer wo- 

 möglich noch mehr aus, nicht nur um die Klar- 



