223 



azért, liogy ;i gólyák vonulását az ország- 

 egész területén megismerhessük, hanem kü- 

 lönösen avval a czélzattal is, hogy majd 

 idők multával arról is nyerjünk adatot, 

 hogy milyen kort érnek el a szabadban élő 

 gólyák. Minél nagyobb a megjelöltek száma, 

 annál nagyobb a valószínűsége annak, hogy 

 néhány példány csakugyan eléri azt a gólya- 

 életkort, a mikor már az aggkori gyöngeség 

 következtében kerül kézre. Habár egyes köz- 

 ségekben már nagyon megcsappant a gólya- 

 állomány, úgy hogy csak félannyi volt a fiókák 

 száma, mint a múlt évben, mégis 1100-nál 

 több fiókát tudtam jelölni, mert a múlt évihez 

 képest nagyobb területet jártam be, s igy 

 közelítőleg elértem a muIt évi jelölési ered- 

 ményt. Idősorrendben a következő helyeket 

 jártam be. 



Junius 15- én és 16-án Borcsa és Bárányos, 

 Torontál megye legdélibb részében fekvő köz- 

 ségekben jelöltem Zatkalik János körjegyző úr 

 szíves támogatásával. A fiókák itt még meg- 

 lepő gyengék voltak, daczára annak, hogy ez 

 volt a legdélibb pont, úgy hogy az állomány- 

 nak csak a fele volt alkalmas a jelölésre. 

 A föltűnő jelenséget avval lehet megmagya- 

 rázni, hogy az említett két községet minden 

 tavaszszal elönti az árvíz, mely néha igen 

 sokáig megmarad, s ennélfogva csak későn 

 szabadulnak föl a táplálékot nyujtó területek. 



Június 18 án Tótaradácz (Torontál megye) 

 községben jártam, a hol Lowieskk Imre főszolga- 

 bíró úr volt szíves előkészíteni a jelölést. 



Szentfülöp, Militics, Boroszló, Szond és Hód- 

 ság bácsbodrogniegyei községekben Molnár 

 Gyula úr szíves kalauzolása mellett végeztem 

 a jelöléseket június 19-én és 2ü-án, míg Vajszka 

 és Bügyán községekben ezúttal is Hiel Lipót 

 jegyző úr volt szíves a jelöléseket előkészíteni. 



Június 23-án Schuch Viktor főherczegi intéző 

 úr szíves előkészítése után Bellyén (Baranya 

 megye) jelöltem, június 24-én és 25-én pedig 

 Kopács és Várdarócz baranyamogyei közsé- 

 gekben, ezúttal is Sz.ALAY Antal és BuzÁs Kálmán 

 ev. ref. lelkész urak szíves támogatásával. 



legung des ötorchzuges auf dem ganzen 

 Gebiete Ungarns zu ermöglichen, sondern 

 auch mit der Tendenz, dass mit der Zeit 

 auch darüber Daten erhalten werden kön- 

 nen, welches Alter die freilebenden Störche 

 erreichen. Je grösser die Anzahl der gezeich- 

 neten Störche ist, umso grösser ist auch die 

 Wahrscheinlichkeit, dass einige Exemplare je- 

 nes Storchenalter erreichen, in welchem sie 

 der Altersschwäche erliegen. Obwohl in eini- 

 gen Gemeinden der Storchbestand schon sehr 

 herabgesunken ist, so dass die Anzahl der 

 Junge gegen das vorige Jahr nur die Hälfte 

 betrug, konnten doch noch über 1100 Storch- 

 jungen gezeichnet werden, indem ich die 

 Markierungen auf ein grösseres Gebiet ausbrei- 

 tete und wurde dadurch annähernd die Anzahl 

 der im vorigen Jahre gezeichneten Exemplare 

 erreicht. Nachstehend gebe ich in chronolo- 

 gischer Reihenfolge eine Skizze über die be- 

 suchten Gemeinden. 



Am 15. und 16. Juni markierte ich mit 

 gütiger Unterstützung des Herrn Notars Johann 

 Zatkalik in den Gemeinden Borcsa und Bárá- 

 nyos, welche in den südlichsten Teilen des 

 Komitates Torontál gelegen sind. Die Jungen 

 waren hier noch überraschend schwach, so 

 dass nur die Hälfte derselben markiert wer- 

 den konnte, trotzdem diese Ortlichkeit die 

 südlichst gelegene Markierungsstation ist. Die 

 auffallende Erscheinung könnte dadurch erklärt 

 werden, dass die genannten Gemeinden jedes 

 Frühjahr auf längere Dauer überschwemmt 

 werden, wodurch die Nahrungsstellen erst 

 spät zugänglich werden. 



Am 18 Juni markierte ich in Tótaradácz (Kom. 

 Torontál); die Vorbereitungen dazu liess Herr 

 Oberstuhlrichter Emerich Lowieber veranstalten. 



In den Gemeinden Szentfülöp, Militics, Do- 

 roszló, Szond und Hódság (Kom. Bács.-B.) 

 vollzog ich die Markierung unter Führung des 

 Herrn Joliüs Molnár am 19. und 20. Juni, 

 währendin den Gemeinden Vajszka und Bogyán 

 auch diesmal Herr Leopold Hiel die vorberei- 

 tenden Arbeiten erledigte. 



Am 23. Juni markierte ich in Bellye (Kom. 

 Baranya), wo Herr Viktor Schüch, erzherzogl. 

 Verwalter, die Arbeit vorbereitete, am 24. und 

 25 Juni aber vollzog ich die Markierungen 

 in Kopács und Várdarócz (Kom. Baranya) mit 

 gütiger Unterstützung des Herrn Pfarrers Anton 

 V. Szalay und Koloman Buzás. 



29* 



