230 



A szaporodási arányszám az idén valamivel 

 kedvezőbb, mint 1909-ben, mert jóval több 

 volt a 4-es és 5-ös fészekaljak száma. Az át- 

 lagos szaporulatot avval az arányszámmal 

 jelölöm, a melyet a fiókák számának és a 

 fészekaljak számának a hányadosa alkot. 

 1909-ben 397 párnak volt 1094 fiókája, 1910- 

 ben pedig 393 párnak 1120 fiókája; arány- 

 szám 1909-ben 2-76, míg 1910-ben 283. Ér- 

 dekes volna megtudni, hogy az évek folya- 

 mán milyen hullámzásnak és mily törvény- 

 szerűségnek van alávetve ez a szaporodási 

 arányszám. 



A fehér gólya táplálkozás-kérdésének minél 

 tökéletesebb megoldása érdekében az idén is 

 nagy mennyiségben gyűjtöttem a fészkek körül 

 található táplálékmaradváuyokat és köpeteket. 

 A táplálék főtömegét ezúttal is rovarok, neve- 

 zetesen különféle sáskafajok alkották, kivéve 

 a l)ácsbodrog- és baranyamegyei községeket, 

 a hol a köpetek nagymennyiségű egérszört is 

 tartalmaztak. Kérdezősködéseimre azt a választ 

 kaptam, hogy ezeken a területeken 1910 

 tavaszán nagy egérjárás volt. 



Tán ennek az egérjárásnak tulajdonítható, 

 hogy a kamaristyei gémtelep hakcsó-űokáX is 

 több ízben mezei egereket ökrendeztek ki a 

 jelölés folyamán, a mint azt a jelölő Molnár 

 Gyula úr megemlítette az intézethez küldött 

 jelentésében. A táplálék legnagyobb részét 

 szerinte a békák alkották, de sok volt a hal 

 is. A bellyei uradalom gémtelepének vörös 

 gém-fiókái túlnyomó részben halat, kiseblj 

 mennyiségben békát ökrendeztek ki. 



A bejárt gémtelepekiől, valamint ornitho- 

 logiai szempontból érdekesebb területekről 

 szóljon a következő rövid jelentés. 



A lukácsfalri Fehértó gémtelepe a folytonos 

 zaklatás és üldözés daczára is fönnmaradt. A 

 rengeteg nádas területen roppant nehéz a 

 közlekedés, különösen akkor, a mikor a nád 

 már erősebben kifejlődött, ügy hogy a költés 

 egy része vagy legalább a második költés 

 részben megmarad. Fődísze ennek a telepnek 

 a nagg kócsag, a melyet Lowieser Imre köz- 

 benjárása folytán védelemben részesít az écskai 



Die VermehrungszifiFer ist heuer etwas gün- 

 stiger als im Jahre 1909, indem die 4-er und 

 5 er Gelege bedeutend häufiger vFaren. Die 

 durchschnittliche Vermehrung möchte ich mit 

 der Verhältniszahl charakterisieren, welche 

 der Quotient der Anzahl der Jungen und der 

 Gelege ergibt. Im Jahre 1909 hatten 397 

 Paare 1094 Junge, im Jahre 1910 aber hatten 

 393 Paare 1120 Junge; im Jahre 1909 beträgt 

 die Vermehrungsziifer 2' 76, im Jahre 1910 

 aber 2'83. Es wäre interessant zu erfahren, 

 welchen Schwankungen in den einzelnen Jah- 

 ren diese Vermehrungsziifer unterworfen ist 

 und welche Gesetzmässigkeiten hier wirken. 



Behufs je genauerer Entscheidung der Nah- 

 rungsfrage des loeissen Storches sammelte 

 ich auch heuer grössere Mengen von den 

 in der Umgebung der Horste befindlichen 

 Speiseresten und Gewöllen. Die Hauptmasse 

 der Nahrung bildeten auch diesmal Insekten, 

 namentlich verschiedene Heuschreckenarten, 

 mit Ausnahme derjenigen Gewölle, welche aus 

 den Gemeinden der Komitate Bácsbodrog und 

 Baranya stammen; diese Gewölle enthielten 

 auch grössere Mengen Mäusehaar. Auf meine 

 Anfragen erhielt ich die AutTclärung, dass diese 

 Gebiete im Frühjahre 1910 von einer Mäuse- 

 plage heimgesucht waren. 



Eine Folge dieser Mäuseplage war es viel- 

 leicht, dass auch die jungen Nachtreiher in 

 der Kolonie bei Kamaristye während der Mar- 

 kierung öfter Mäiisereste herauswürgten, wie 

 dies Herr Julius Molnár in seinem Berichte 

 hervorhob. Den grössten Teil der Nahrung 

 bildeten nach seiner Beobachtung die Frösche, 

 doch fanden sich auch viele Fische. Die jun- 

 gen Purpurreiher in der Kolonie der Herr- 

 schaft Bellye. wurden zum grössten Teile mit 

 Fischen, in geringerer Menge mit Fröschen 

 ernährt. 



Von den besuchten Keiherkolonien, sowie 

 von ornithologisch interessanteren Gebieten 

 gebe ich noch folgende Skizzen. 



Die Reiherkolonie im Fehértó hei Lukács- 

 falva blieb trotz unablässiger Beunruhigung 

 und Verfolgung doch erhalten. Das Vordrin- 

 gen in der ungeheuren Rohrwildnis ist mit 

 grossen Schwierigkeiten verbunden, besonders 

 dann, wenn der Rohrwuchs schon stärker 

 entwickelt is, so dass ein Teil der Brut oder 

 wenigstens ein Teil der zweiten Brut davon- 

 kommt. Eine Hauptzierde dieser Kolonie ist 



