266 



fák alatt járva föltűnt az az óriási kár, a 

 melyet e madarak a /b//o/y-állományban okoz- 

 nak. A fák alatt niiiidenütt ott volt a sok 

 feltört és a varjak által kiivott fogolytojás, 

 melyek mennyiségét körülbelül 2500 — 3000 

 darabra becsültem. Hogy teljesen biztos legyen 

 a megfigyelésem a következő napokon lelőt- 

 tem 20 példányt, s több esetben latiam a 

 csőr kávájára rászáradt tojássárgáját. 



BoTTAY Kálmán. 



Liicz- és jegenyefenyő magvát evő mada- 

 rak. Tartózkodási helyem közvetlen közelé- 

 ben kiterjedt szép fenyveserdők üdítik a leve 

 gőt és az ember szemét. Ezeknek állománya: 

 lucz-, jegenye- és erdei fenyő, részben tiszta, 

 részben kevert állományt alkotva, mely utóbbi 

 esetben közéjük vegyül még elég sűrűn a 

 vörösfenyő. 



Termést évente bőven hoznak. 



Ez évben is szépen diszesitik a nagy, fel- 

 felé álló tobozok a jegenyefenyő koronáját. 

 A tobozok szeptember legntolsó napjaiban 

 még egészen épek voltak. De október hó leg- 

 első napjaiban már igen sok mnrvás termő- 

 pikkely hevert a fák alatt s a tobozok is ki 

 voltak kezdve. Rögtön megkaptam a feleletet 

 e jelenségre. Kevés ideig kellett ott nyugod- 

 tan várakoznom, hamarosan megélénkült a 

 vidék ; innen is, onnan is, fáról fára repdes- 

 tek az élénk kis czinegék, s egj^- kettőre fent 

 voltak már a tobozon, pirinkó csőrükkel a 

 már majdnem teljesen megéredett toboz termő- 

 pikkelyeit letördelték a felálló tengelyről s 

 csőrükben a szárnyas maggal letelepedtek 

 egy egy közeli ágra, kikopácsolták a belét s 

 az üres szárny, a mag repülő készüléke, alá- 

 hullott. Megfigyeltem, hogy egyik jegenye- 

 fenyőnek pár nap alatt épen hagyott toboza 

 nem volt. A czinefjék legnagyobbrészt az ügyes 

 és szép fenyves czivMh voltak ; egy alkalom- 

 mal egy szénczinegéf is láttam. 



A fákat bizony sűrűn látogatták a mada- 

 rak s többszöri figyelésem alatt igen kevés 

 alkalommal ejtették el a szárnyas magvakat. 



Unter den Horstbäunien nachsehend bemerkte 

 ich den ungeheuren Schaden, welchen diese 

 Vögel im ii'(;'Wr«//nbestande verursachen. Unter 

 den Bäumen waren überall aufgebrochene 

 und von den Krähen ausgesaugte Rebhuhn- 

 eier zu sehen und schätzte ich deren Anzahl 

 auf ungefähr 2500 — 3000 Stück. Im Interesse 

 der Vollständigkeit meiner Beobachtung erlegte 

 ich an den folgenden Tagen 20 Exemplare, 

 und fand an mehreren Exemplaren den gelben 

 an den Schnabel getrockneten Eidotter. 



Koloman v. Botiuy. 



Fichten- und Kdeltannensamen fressende 

 Vögel. In der unmittelbarer Nähe meines 

 Aufenthaltortes erquicken weit ausgebreitete 

 schöne Nadelwälder Luft und Auge. Den 

 Bestand bilden Fichte, Edeltanne und Kiefer, 

 teilweise reine teilweise gemischte Bestände 

 bildend; in letzlerem Falle ist auch die Lärche 

 häufig vorhanden. 



Der Zapfenertrag ist jälirlich ein reich- 

 licher. Auch heuer schmückten grosse auf- 

 recht stehende Zapfen die Kronen der Edel- 

 tannen. Ende September waren die Zapfen 

 noch ganz unversehrt. In den ersten Oktober- 

 tagen jedoch fand ich schon viele Frucht- 

 schuppen unter den Stämmen und waren 

 auch die Zapfen schon angehackt. Bald er- 

 hielt icli auch die Antwort auf diese Erschei- 

 nung Nachdem ich einige Zeitlang ruhig 

 wartete, wurde die Gegend bald lebendig ; 

 von hier und dort, von Baum zu Baum 

 fliegend erschienen die kleinen lebhaften 

 Meisen^ waren eins-zwei auf den Zapfen und 

 brachen mit ihrem winzigen Schnabel die 

 Fruchlschuppen aus dem fast ganz reifen 

 Zapfen heraus und flogen mit dem beflügel- 

 ten Samen auf einen nahen Ast, wo sie den 

 Kern herausliackten, während der ausgeleerte 

 Flugapparat auf den Boden fiel. Ich beobach- 

 tete, dass eine Edeltanne schon nach einigen 

 Tagen keinen unversehrten Zapfen besass. 

 Die Meisen waren hauptsächlich die schönen 

 und flinken Tannenmeisen ; einmal beobach- 

 tete ich auch eine Kohlmeise. 



Die Bäume wurden wirklich sehr häufig 

 von den Vögeln besucht und konnte ich nur 

 in wenig Fällen beobachten, dass die be- 

 flügelten Sanienkerne fallen gelassen wurden ; 

 dieselben wurden grösstenteils verspeist. 



