269 



Két ízben, június 21-én és július 4-én 

 kerestem fel e szép ligetet, a hol a negyvenes 

 években Landbeck' becslése szerint körülbelül 

 1000 bakcsó (Nycticorax nycticorax), 250 pár 

 szürke gém (Ardea cinerea), 50 pár kis kőcsaij 

 (Ardea garzetta) és 100 pár kárókatona (Phala- 

 crocorax carbo) fészkelt; 1888. évben Rudolf 

 trónörökös ő Fensége, Homryee Jenő és Brrhm 

 Alfréd Eduard látogatásakor már a vetési varjú 

 képezte a madárfalu állományát mintegy 1500— 

 2000 párral, a szürkegém mintegy másfél- 

 száz, a bakcsó 30 — 40 párra olvadt le, káró- 

 katona nem szaporodott, de nem is fogyott, a kis 

 kócsag teljesen eltűnt.^ Huszár Dezső unoka- 

 fivérem szíves közbenjárására Müller uradalmi 

 főerdész volt szíves a szigetre bevezetni s az 

 ő útmutatására sikerült, a mennyire a magas 

 vízállás engedte, a sziget északi felében fekvő 

 gém — és a déli félben álló bakcsó tele- 

 peket megközelíteni. A szürkegém becslésünk 

 szerint ez idén 10 — 14, a bakcsó 30 — 40 

 párban költött. 



Június 21-én megfelelő segítség hiányában 

 csak egy az aljnövényzetben bujkáló félig 

 anyányi szürke gémfiókát sikerült az Ornith. 

 Központ gyűrűjével meggyürűznöni ; július 4-én 

 azonban a főerdész úr kipróbált emberei, mond- 

 hatom nem csekély szívszorongásom közepette 

 hat bakcsó-űókéit részben lehoztak, részben 

 fonálon leeregettek az óriás ezüstnyárfák koro- 

 náiból, kiket felgyűrüzve a fészekbe ismét 

 visszahelyeztünk. Ezek is jó 20 méter magas- 

 ságban pillantották meg a napvilágot, a szürke- 

 gémfészekhez azonban még a famászó baj- 

 nokok sem férhettek hozzá, mert részben 

 Ailanthus, részben tölgyfákon voltak szintén 

 igen magasan. 



A kárókatonák csöndesebb vidékre költöztek. 

 A főerdész úr szerint ez idén egy pár vörös 

 gém (Ardea purpurea) fészkelt a parti nádas- 



' Czikk Okén „Isisében" 1845. évf. 

 * Brehm : Vom Nordpol zum Aequator p. 4.53. 

 Aquila XVII. 



Zweimal, den 21. Juni und den 4. Juli 

 besuchte ich diese schöne Au, wo in den 

 vierziger Jahren nach Landbecks Schätzung' 

 ungefähr tausend Paar Nachtreiher (Nycticorax 

 nycticorax), 250 Paar Fischreiher (Ardea ci- 

 nerea), 50 Paar Seidenreiher (Ardea garzetta) 

 und 100 Paar Scharben (Phalacrocorax carbo) 

 nisteten; im Jahre 1888, zu Zeiten des Be- 

 suches Sr. k. u. k. Hoheit weil. Erzherzog 

 Kronprinz Rudolf, Eugen F. von Homeyer, 

 und A. E. Brehms bildete schon die Saat- 

 krähe den Hauptbestand des Vogelstaats mit 

 zirka 1500 — ^2000 Paaren, der Fischreiher mit 

 zirka anderthalbhundert, die Nachtreiher da- 

 gegen waren schon auf 30 — 40 Paare zu- 

 sammengeschmolzen ; die Scharben haben 

 weder zu- noch abgenommen, der Seiden- 

 reiher wslt ganz yerschwimden.' Durch liebens- 

 würdige Vermittlung meines Vetters Desider 

 von Huszár war der herrschaftliche Ober- 

 förster, Herr Müller so gütig mich auf der 

 Insel einzuführen, und mit seiner Wegweisung 

 gelang es, soweit es der hohe Wasserstand 

 gestattete, die Fischreiherkolonie in der 

 nördlichen und die Nachtreiherbrutstätten in 

 der südlichen Hälfte der Insel zu betreten. 

 Nach unserer Schätzung brüteten heuer 10 — 14 

 Paar Fiscli- und 80 — 40 Paar Nachtreiher. 



Am 21. Juni konnte ich in Ermangelung 

 geeigneter Hilfskräfte nur einen im Boden- 

 gestrüppe herumlungernden halbtiüggen Fisch- 

 reiher mit dem Fussring der Ornith. Centrale 

 markieren ; am 4. Juli aber haben die erprobten 

 Leute des Herrn Oberförsters, während ich 

 ihrer Waghalsigkeit beklommenen Herzens 

 zusah, 6 Nachtreiher junge teils von den Nestern 

 heruntergeholt, teils vermittels einer Schnur 

 aus der Krone der mächtigen Silberpappeln 

 heruntergelassen, welche wir nach Anlegen der 

 Ringe wieder in ihrer Wiege unterbrachten. 

 Diese haben auch in stattlicher 20 Meter be- 

 tragender Höhe das Tageslicht erblickt, die 

 Fischreihernester waren aber sogar unseren 

 Klettermeistern unnahbar, da dieselben teils 

 auf Eichen, teils auf Götterbäumen in sehr 

 grosser Höhe standen. 



Die Scharben übersiedelten in ruhigere 

 Gefilde. Laut Bericht des Herrn Oberförsters 

 nistete heuer auch ein Purjmrreiher (Ardea 



' Artikel in Okens Isis 1845. 

 - Brehm ; Vom Nordpol zum Aequator p. 453. 



35 



