298 



NECROLOGUS. 



Sharpé Bowdler Richard 



1847—1909. 



Igaz barátunknak, Sharpé Bowdler Richard- 

 nak halálával az ornithologia azoknak a kevés 

 számú szakembereknek egyikét veszítette el, 

 a kik biztosan tekintik át a madárvilág összes 

 ismert alakjait. Nemcsak a British Museum- 

 nál — a melynek ornithologiai osztályában 

 kevés kivétellel mindaz megvan, a mi a madár- 

 alakokról tudományosan megállapíttatott — 

 viselt állása, hanem nagy ornithologiai talen- 

 tuma, egyesülve óriási emlékezőtehetséggel 

 és az egész irodalom áttekintésével, mindezek 

 együttvéve első helyet biztosítottak számára 

 az ornithologia területén. 



Sharpé az ornithologiai tudás valóságos kincs- 

 tartója volt, a kincstartók irigy és titkolódzó 

 természete nélkül : egész tudása rendelkezé- 

 sére állott mindenkinek, a ki hozzá fordult 

 és ő kész örömmel szolgált, csak úgy szórta 

 a kincset. És e mellett igazán jó, mélyenérzö 

 ember volt, a kit mindenki — a ki csak érint- 

 kezett vele — szeretett és tisztelt. 



A mikor 1900-ban Parisban arról volt szó, 

 kit kellene az angol szakemberek közül a 

 Londonba tervezett 1905. évi IV. nemzetközi 

 Ornithologiai Kongresszus elnökévé megvá- 

 lasztani, egyhangúlag Sharpé választatott meg, 

 tudományos rátermettségén kivül azért is, mert 

 nem volt irigye, nem volt riválisa és igazán 

 közszeretetben állott. 



Az a „monumentum a ereperennius", a melyet 

 Sharpé magának az ornithologiai tudás terü- 

 letén állított, az egyén szempontjából véve 

 valóban óriási. Iratai, a melyek szerkesztői, 

 rendszerező és a természetben kutatva- meg- 

 figyelő ornithologus szerepéből fakadtak, jel- 

 lemzik nagy becsét. A British Museum madarai- 

 ról kiadott 27 kötetes Katalógus túlnyomó 

 nagy része az ő műve ; a „Hand List of Birds" 

 négy kötete az ő tollából eredt ; Dresser 

 Európa madarairól szóló remekművének esz- 

 méje és tervezete Sharpe-IóI való, részt is 

 vett a mű kiadásában addig az időpontig, a 



Richard Bowdler Sharpé 



1847— 19Ü9. 



Durch den Tod unseres wahren Freundes, 

 Richard Bowdler Sharpé, verlor die Ornitho- 

 logie einen der wenigen Fachmänner, die 

 eine sichere Übersicht über sämtliche be- 

 kannte Formen der Vogelwelt besassen. Nicht 

 nur seine Stellung am British Museum, des- 

 sen ornithologische Abteilung mit wenigen 

 Ausnahmen alles enthält, was über Vogel- 

 formen wissenschaftlich festgestellt ist, son- 

 dern auch sein riesiges ornithologiches Ta- 

 lent, im Verein mit einem riesigen Gedächtnis 

 und der umfassenden Kenntnis der Literatur, 

 sicherten ihm eine dominierende Stellung in 

 der Gesamtheit der Ornithologie- 



Sharpé war ein wahrer Thesaurarius orni- 

 thologischen Wissens, jedoch ohne die ge- 

 wöhnliche Eigenschaft der Schatzmeister, 

 jene des Geizes und der Geheimtuerei: sein 

 ganzes Wissen stand jedem zu Diensten, der 

 sich an ihn wendete und er spendete mit 

 vollen Händen. Dabei war Sharpé ein wirklich 

 guter und tiefgemütlicher Mensch, den alle, 

 mit denen er in Berührung kam, liebten und 

 verehrten. 



Als es sich in Paris im Jahre 1900 darum 

 handelte, welcher englische Fachmann für 

 die Präsidentschaft des für London geplanten 

 IV. internationalen Ornithologischen Kongress- 

 ses — 1905 — zu wählen wäre, wurde Sharpé 

 einstimmig ausser wissenschaftlicher Eignung 

 auch deswegen gewählt, weil er daheim 

 keine Neider, keine Rivalen hatte und wirk- 

 lich beliebt war. 



Das „Monumentum aere pereunius", wel- 

 ches sich Sharpé auf dem Gebiet ornitholo- 

 gischen Wissens setzte, ist für den einzelnen 

 Menschen wirklich riesig zu nennen. Seine 

 Arbeiten als redigierender, klassifizierender und 

 im Freien forschender Ornithologe charakte- 

 risieren seinen grossen Wert. 



Die weit grössere Hälfte der siebenund- 

 zwanzig Bände des Kataloges über die Vögel 

 des British Museum sind seine Arbeit, die 

 vier Bände der „Hand List of Birds" flössen 

 aus seiner Feder; die Idee und der Plan von 

 Dressers Prachtwerk der Vögel Europas 



