8 



tömeg czíiue „összehasonlító anyag" 

 értve a külsőt ! Hol van még a madártest 

 belsejének specziálisabb ismerete és hol 

 a csontváza ' ? Hol van mind az, a mi 

 a repülés prohiémdjdhoz tartozik ! ? 



Legkevésbbé sem szándékom elítélni ezt 

 az irányt, a meddig ezt oly valóban 

 hivatottak, mint Kleinschmidt — ha mind- 

 járt negativ eredménynyel is — művelik: 

 valami haszna mindig lesz belőle a tudo- 

 mánynak. 



A mivel azonban nem tudok megbarát- 

 kozni, az a merev empirizmus és a laikus- 

 ság, a mely „passzióból" készít gyűjte- 

 ményeket, a nélkül, hogy a tudománynak 

 hasznára volna; csak arra szolgálva, hogy 

 élénk kereskedést tápláljon és cserélgetést 

 tartson fenn. 



A madárvilág megfogyása sokszorosan 

 érezhető és kétségtelen, liogy ebben a 

 gyűjtemények extenziv iránya sem egészen 

 ártatlan. 



A magasabb biologia az életet tanul- 

 mányozza: különösen a formák és az 

 egyedek tevékeny együtthatását, a ter- 

 mészetbe való behatást és annak követ- 

 kezményeit, a mint azt fentebb, egészen 

 az anyag fizikai és vegyi rendeződéséig 

 menve, legalább is jeleztem. 



Ebbe nemcsak a vonulás és ann:ik 

 módjai, hanem a madárvilág állandó élet- 

 körében való mozgalma, a különböző 

 formák egymásba kapcsolódása és ennek 

 behatása is beleértendő. E téren mond- 

 hatni még minden csupa tennivaló. 



A tetőponton kétségtelenül a szó leg- 

 modernebb értelmében vett biologia áll, 

 a mely az élet legvégső feltételeibe ipar- 

 kodik behatolni a mikroszkóppal, annak 

 egész technikájával és a mi még mind- 

 ehhez hozzátartozik, a mely tehát a leg- 

 finomabb faji és nemi különbségeket, 

 következésképpen az ember által kigondolt 

 rendszer legvégső kritériumait is megadja 

 — természetesen majd csak egykoron. 



A midőn húsz évvel ezelőtt a magyar 

 madártani intézet tervezetét elgondoltam, 

 a második Nemzetközi Ornithologiai Kon- 

 gresszus eredményeinek hatása alatt tel- 



vorhanden sind. Die riesige Masse führt 

 den Titel „ Vergleichs-Material •* — das 

 AusserlirJie! Wo bleibt dann noch die 

 speziellre Kenntnis des Inneren des Leibes 

 und wo das Skelet!? Wo alles das, was 

 zum Flugprobleine gehört ? ! 



Ich bin weit davon entfernt die Rich- 

 tung zu verurteilen, wenn sie von wirklich 

 Berufenen wie es Kleinsciimied ist — 

 selbst auf negatives Resultat hin — kul- 

 tiviert wird : es ergibt sich für die 

 Wissenschaft stets ein Etwas. 



Womit ich mich aber nicht befreunden 

 kann, das ist der krasse Empirismus und 

 das Laientum, welche aus „Passion" 

 Sammlungen anlegen, ohne der Wissen- 

 schaft zu dienen ; bloss dazu gut, um 

 einen lebhaften Handel zu nähren und 

 Tausch zu treiben. 



Die Verarmung an Vögeln wird viel- 

 fach fühlbar und es ist unbestreitbar, 

 dass die extensive Richtung der Samm- 

 lungen dabei nicht ganz unschuldig ist. 



Die höhere Biologie ist das Studium 

 des Lebens, besonders auch das tätige 

 Zusammenwirken der Formen und der 

 Individuen, das Einwirken auf die Natur 

 und seine Folgen, wie ich es oben, bis 

 zur phykalisch-chemischen Einordnung 

 des Stoffes wenigstens angedeutet habe. 



Dabei ist nicht nur der Zug und seine 

 Arten, sondern auch die Bewegung der 

 Vogelwelt inncrhali) ihres ständigen Le- 

 benskreises, das Ineinandergreifen ver- 

 schiedener i^ormen und die Einwirkung ge- 

 meint. Hier ist so ziemlich noch alles zu tun. 



Den Gipfel bildet unstreitig die Biologie 

 im modernsten Sinne des Wortes, welche 

 bis zu den allerletzten Bedingungen des 

 Lebens mit dem Mikroskop, seiner ganzen 

 Teclmik und was noch dazu gehört einzu- 

 dringen trachtet, welche also befähigt ist 

 die feinsten artlichen oder generischen 

 Unterschiede, mithin die letzten Kriterien 

 des Wertes des vom Menschen ersonnenen 

 Systems zu liefern - freilich einstens. 



Als ich vor zwanzig Jahren den Plan 

 einer ungarischen ornitliologisclien Anstalt 

 erwog, war ich, vom Erfolge des zweiten 

 InternationalenOrnithologischenKongres- 



