9 



jességgel azt véltem, hogy a példának 

 bizonyára meg lesz az a hatása, hogy 

 — legalább is Eur<)pa tudományban leg- 

 haladottabb részében — a madárvoniiiás- 

 nak állandó, szimultán megfigyelő háló- 

 zata fdg létesülni; ha nem is a probléma 

 végleges megoldására, de legalább is 

 megvilágítására és mélyebb bepillantás 

 lehetővé tételére, még pedig a további 

 haladás alapjaképpen. Már a vonulásnak 

 a meteorológiai tünetekkel való közvetlen 

 összefüggése is mindkettő módszerének 

 egyenlőségét követeli a kutatásban. 



E reményemben azonban csalatkoztam ; 

 a hatalmasok egyike sem ragadta meg 

 az inicziatívát. Megmaradt a régi partiku- 

 láris mód, a melyet egy ízben már a 

 török basibozukok támadási módjával 

 hasonlítottam egybe, a midőn minden 

 ember a saját belátása szerint vág belé 

 és végül — megfutamodik. 



Még csak a történeti rész és annak 

 folyománya sem láttatott el kellőképpen : 

 nem gyűjtötték és dolgozták fel az elődök 

 adatait sem, hanem mindig elölről kezdték 

 és kezdik, mindenki új nnxlszert talált 

 és talál ki a maga számára és ha e 

 munkát tárgyilagosan és szigorúan nézzük, 

 nem emelkedik a nívója a lokális kuta- 

 tásé fölé, a melynek adatait azután 

 nyújtják és lapítják, újra csak feltevé- 

 sekre vezetve. 



Mi sem tanulságosabb, mint az angol 

 példa. EaCtLe-Clarke a világítótornyokon 

 és szigeteken végzett kutatásaival való- 

 sággal sakkban tartotta Angolországban 

 az ornithopbaenologiai törekvéseket; min- 

 denki a vonulás problémájának teljes 

 felderítését várta tőle s midőn végre két- 

 kötetes müve megjelent, kiderült, hogy 

 a tünet teljességét illetőleg kénytelen volt 

 PALMÉNre és MiDDENDORFFra visszatérni, 

 a mivel vizsgálatát lokális jellegűvé bélye- 

 gezte.^ 



* Eagle-Clarke William etc, „Studies in Bird 

 Migration etc. etc. Vol. I et II, London 1912, Beható 

 reraencziójiit lásd „Aquila" XIX. 1912 \). 1-ir,. E CI. 

 vizsfrálatait mindig is lokális jelleijíipknok tartottam 

 8 nem vártam tőlük megoldásokat. 



A(iuila XX. 



ses erregt, ganz von der Ansicht beherrscht, 

 das Beispiel werde es gewiss zur Folge 

 haben, dass — wenig,itens für den wis- 

 senschaftlich fortgeschrittentsten Teil 

 Europas — ein ständiges, simultan be- 

 obachtendes Netz für den Zug der Vögel 

 entstehen wird ; nicht um das Problem 

 endgiltig zu lösen, gewiss aber um es 

 zu beleuchten und eine tiefere Einsicht 

 zu ermöglichen u. zw. als Basis zum 

 weiteren Fortschritte. Schon der unmittel- 

 bare Zusammenhang des Zuges mit den 

 meteorologischen Erscheinungen bedingte 

 für die Forschung die Gleichheit der 

 Methode beider. 



In dieser Hoffnung habe ich mich aber 

 getäuscht; keiner der Gewaltigen ergriff 

 die Initiative. Es verblieb die alte parti- 

 kularistische Art, welche ich schon ein- 

 mal mit der Angrifl'sweise der türkischen 

 Baschi-Bozuk verglichen habe, wo jeder 

 Mann nach eigenem Gutdünken „drein- 

 haut" und am Ende — die Flucht ergreift. 



Nicht einmal dem geschichtlichen Teil 

 und seinen Konsequenzen wurde genüge 

 getan : man sammelte und bearbeitete 

 nicht die Daten der Vorgänger, sondern 

 es wurde und wird stets vom Neuen 

 begonnen, jeder ersann und ersinnt sich 

 eine neue Methode, und wenn man die 

 Sache objektiv und strenge nimmt, so 

 erhebt sich das Niveau nicht über die 

 Lokalfotschung, deren Daten ilaun ge- 

 dehnt und breitgeschlagen werden, um 

 wieder nur zu Vermutungen zu fükren. 



Nichts ist lehrreicher, als das eng- 

 lische Beispiel. Eagle-Clarke hielt in 

 England die ornithophänologischen Be- 

 strebungen mit seinen Leuchtturm- und 

 Inselforschungen förmlich im Schach, 

 man erwartete die vollkommene Klärung 

 des Zugsproblemes, und als endlich sein 

 zweibändiges Werk erschien, stellte es 

 sich heraus, dass er hinsichtlich der To- 

 talität der Erscheinung gezwungen war 

 auf Palmen und Middendorff zurückzu- 

 gehen, womit er seiner Forschung den 

 Lokalstempel aufdrückte.'' 



' Eagi.e-Clarkk William etc. „Studies in Bird 

 Migration etc. etc. Vol. I et II, London 1012. Siehe 

 die eingehende Rezension in „Aquila" XIX. 1912, 

 pag. 1 — 15. Ich betrachtete E. C.'s Forschung stets 

 als locale und erwartete keine Lösungen. 



