AQUILA. 



A MAGYAR KIRÁLYI MADÁRTANI KÖZPONT FOLYÓIRATA. 



PERIODICAL OF ORNITHOLOGY. 

 EDITED BY THE ROYAL HUNGARIAN 

 CENTRAL BUREAU FOR ORNITHOLOGY. 



JOURNAL POUR L'ORNITHOLOGIE. 

 PUBLIÉ PAR LE BUREAU CENTRAL 

 ORNITHOLOGIQUE ROYAL HONGROIS. 



ZEITSCHRIFT FUR ORNITHOLOGIE. 



ORGAN DER KÖNIGLICH UNGARISCHEN 



ORNITHOLOGISCHEN CENTRALE, 



Nl". 1—4. sz. 1913. Dec. 20. 



Budapest, IL, Debpői-út 15. 



Jahrgang XX. Évfolyam. 



A madàrélet tanúságairól. 



Sok esztendő múlt el azóta, hogy 

 nyeregbe szállva, készültem az Erdélyt 

 délről szegő havasnak, a Biicsers nck leg- 

 magasabl) nyergén átkelni, a már a romá- 

 niai oldalon lévő Skit felé törekedve, a 

 hol az oláh koldulóbarátok kolostora van 

 egy tágas barlangba beleépít\e és a 

 honnan dús, tisztavizü forrás vezet pri- 

 mitiv csatornákon a szabadba. Ott van 

 a hajnalmadár — Tkliodroma — fész- 

 kelőhelye. 



A hegy gerincze előtt, tehát még a 

 magyar oldalán megpihentem. Mintha ma 

 történt volna, annyira emlékszem rá, hogy 

 a mint a lóról leszállva, szemeimmel 

 a lábam alatt elterülő hegyi panorámát 

 végigjártam, véletlenül egy sötét ponton 

 akadt meg a tekintetem, nagy magas- 

 ságban, hegyek és völgyek tömkelege 

 fölött. Éppen csak egy pont volt. Utóbb 

 azonban úgy rémlett, mintha az a pont 

 növekednék, tehát felém jönne. Növeke- 

 dése állandó és egyre jelentékenyebb lett 

 és nem is tellett nagy időbe, hogy az a 

 pont vonuló sassá változzék, mely irányát 

 egyenesen a Bncsecs gerinczének vette, 

 majd el is érte azt. A madár nem szállt 

 meg a sziklán, hanem annak falszerü 

 részén egészen sajátságos módon repült 

 végig, úgy, hogy szárnyai szorosan a 

 sziklafal mentén suhogtak. Nyilvánvaló 

 volt, hogy a szárnyas rabló ezzel a pré- 

 dáját akarta felriasztani. 



A(inila XX. 



Die Lehre aus dem Vogelleben. 



Es ist eine Reihe von Jahren her, dass 

 ich zu Pferde stieg, um den Sattel des höch- 

 sten Gebirgsstückes des Erdély von Süden 

 her umfassenden Hochgebirges,des ßMcsec.5 

 zu übersteigen und wo möglich den schon 

 auf walachischer Seite liegenden SJdt zu er- 

 reichen, wo in einer geräumigen Höhle ein 

 Kloster walachischer Bettel monche einge- 

 baut ist und eine starke, klare Quelle in 

 primitiven Rinnen zu Tage geleitet wird. 

 Das ist das Brutgebiet des Tichodroma . 



Ehe der Kamm überstiegen wurde, also 

 noch auf ungarischer Seite des Berges, 

 wurde Rast gemacht. Ich erinnere mich, 

 als wäre es heute geschehen, dass, als 

 ich vom Pferde gestiegen, den Blick über 

 das zu Füssen ausgebreitete Gebirgs- 

 panorama schweifen liess, zufälligerweise 

 in grosser Höhe, über dem Gewirre von 

 Bergen und Tälern einen dunklen Punkt 

 wahrnahm. Es war eben nur ein Punkt. 

 Nach einer Weile hatte ich aber den Ein- 

 druck, dass sich der Punkt vergrössert, 

 mithin gegen meinen Standpunkt bewegt. 

 Die Vergrösserung des Punktes nahm 

 stetig und immer bedeutender zu und es 

 dauerte gar nicht lange, dass aus dem 

 Punkt ein ziehender Adler wurde, der 

 seine Richtung schnurgerade gegen den 

 Grat des Bucsecs nahm und denselben 

 auch erreichte. Der Vogel fasste auf dem 

 Gefelse nicht Fuss, sondern beflog den 

 wandartigen Teil auf ganz eigentümliche 

 Weise, so, dass die Flügel dicht an der 

 Wand vorbeischlugen. Es war offenbar, 

 dass es sich für den geflügelten Räuber 

 um das Aufscheuchen der Beute handelte. 



