182 



mindjárt kb. 15 darabból álló csapatban. 

 Természetesen igyekeztünk ebből a nagy 

 ritkaságból még több bizonyító példányt sze- 

 rezni és a madárkák folyton fokozódó vad- 

 sága daczára is sikerült még négy darabot 

 elejteni, anélkül, hogy a csapat látszatra tel- 

 jesen elhagyta volna a vidéket. 



A Dunaparton nem sokat láttunk : 5 réti 

 pityer vonult, 1 erdei pipis pihent egy fán 

 kb. IVi tuczat billegető czankó (Tringoides) 

 bujkált a parton, vagy verekedett izgatott 

 hididi szóval. Egy pár tőkés récze a vizén 

 és messze kint ismét 4 rejtélyes szárny- 

 tükör, a melyekben ezúttal se tudtunk búbos 

 vöcsköket, hanem csakis bnkóréczéket fel- 

 ismerni, de tán ebben az esetben is csaló- 

 dásba ejtett a rezgő levegő. Biztosabb vagyok 

 evvel ellentétben egy nagy sirályfajtában, 

 melynek hátát a 8-szorosan nagyító Zeissben 

 tiszta feketének láttam. Tehát csakis a fakó 

 sirály, Larus fuscus lehetett, Magyarországon 

 szintén ritkaság, melyet azonban tavasz idején 

 nem ritkán láttam a Földközi tenger keleti 

 oldalán, úgy hogy innen éppen úgy jöhetett, 

 mint észak felől. Frivaldszky Aves Hungáriáé 

 czímü munkájában persze csak az északról 

 való lejövetelt tartja lehetségesnek. Egyéb- 

 ként igen csodálkoznám rajta, ha a déli 

 ezüstös sirályt nem lehetne a Dunáról ki- 

 mutatni. A vonulásról egyebet nem lehetett 

 észrevenni. A dolmányos varjakat és a csókákat 

 tán alig kell felemlíteni, de igen is néhány 

 kenderikét és kis lilét, melyek a legelőkön 

 nyargalásztak és dallamos szólásukkal kis 

 életet hoztak a nagyjában véve kissé szegé- 

 nyes állatvilágba. 



22-én az erdővel borított hegycsúcsokra és 

 a Vranovecz hegyi legelőre vettük utunkat. 

 Az állomány túlnyomó részben bükkös, de 

 akad hárs és tölgy, kevés fenyves és sokféle 

 lombos fanem. A helység közelében a völgy 

 lejtőin sok madár énekel, de minél tovább 

 haladunk a hegyi erdők magányában, annál 

 szegényesebb lesz a niadárélet. A helységben 

 a füsti fecske gyakoribb, mint a molnárfecske. 

 A dolmányos varjú mindenütt fészkel néhány 

 párban ; két fészekben 4 és 5 friss tojás van. 

 A szajkók most nagyon rejtett életet élnek, 

 csak 2 darabot látunk. Néhány kakuk szól, 



es und gleich eine Schar von ca 15 Stück. 

 Natürlich galt es, von dieser grossen Selten- 

 heit noch weitere Belegstücke zu erbeuten 

 und es gelang auch trotz der rasch wachsen- 

 den Scheuheit der Vögel, noch vier Stück zu 

 erlegen, ohne dass der Flug die Gegend ganz 

 verlassen zu haben schien. 



Am Donauufer selbst war nicht viel los : 

 nur 5 Wiesenpieper zogen noch und 1 Baum- 

 pieper rastete auf einem Feldbauni, etwa P/a 

 Dutzend Flussuferläufer (Tringoides) huschten 

 am Ufer hin und her oder bekämpften sich 

 mit erregtem Hididi. Ein Paar Stockenten lagen 

 auf dem Wasser und weit draussen wieder 

 4 rätselhafte Weissspiegel, die wir wieder 

 nicht gut als Haubentaucher, sondern nur als 

 Säger ansprechen konnten, aber auch hier 

 muss wohl die flimmernde Luft getäuscht 

 haben. Dagegen bin ich sicherer bei einer 

 grossen stromab streichenden Möwe, deren 

 Rücken mir im achtfachen Zeiss vollkommen 

 schwarz erschien. Es muss demnach Larus 

 fuscus, die Heringsmöwe gewesen sein, auch 

 eine Seltenheit für Ungarn, die ich aber im 

 Frühjahr gar nicht selten im östlichen Mittel- 

 meer sah, sodass sie ebenso gut von da herauf 

 kommen kann, als vom Norden herunter. Fki- 

 VALD8ZKY erachtet in seinen Aves Hungáriáé 

 freilich allein die Herkunft aus Norden für 

 möglich. Es sollte mich übrigens wundern, wenn 

 man nicht auch noch die südliche Silberniöve 

 auf der Donau nachweisen könnte. Sonst war 

 nichts vom Zuge zu spüren. Die Nebelkrähen 

 und Dohlen brauchen kaum erwähnt zu werden, 

 wohl aber einige Hänflinge und Flussregen- 

 pfeifer, die auf den grossen Weideflächen um- 

 herrannten und mit ihren melodischen Rufen 

 etwas Leben in die im Ganzen etwas tierarme 

 Gegend brachten. 



Am 22. stiegen wir in die bewaldeten Berg- 

 huppen zur Hochweide Vranovetz. Der Be- 

 stand setzt sich meist aus Buchen, auch Lin- 

 den, Eichen, wenigem Nadelholz und den 

 mannigfachsten Laubhölzern zusammen. In 

 der Nähe des Ortes an den Talhängen singen 

 viele Vögel, aber je weiter wir in die Wald- 

 einsamkeit der Berge kommen, desto geringer 

 wird das Vogelleben. Im Dorfe ist die Rauch- 

 schwalbe häufiger als die Mehlschwalbe. Die 

 Nebelkrähe horstet überall in einigen Paaren, 

 zwei Horste sind mit 4 und 5 frischen Eiern 

 belegt. Die Eichelhäher leben jetzt sehr ver- 



