186 



volt, bizonyára a d művelte ezt a párosodás 

 alkaliiuival (az ovariuma még csak kevéssé 

 volt megdagadva). 



25-én szép, kezdetben szeles, majd csendes, 

 napos, szélmentes helyen igen meleg volt az 

 idő. Délelőtt a buhuval ismét a Vranovecz 

 hegyi legelőre megyünk, azután órák hosszáig 

 bolyongunk a rendkívül meredek erdős hegyek 

 között, keresve a kígyászölyv fészkét, melyet 

 itt sejtettünk, estére pedig őzlesen voltam. 

 Néhány dürrögő örvös és kék galamb. Az 

 erdőőr szerint néhány szirti fogoly egészen 

 idáig csatangolt Koroniniban levő állandó 

 tanyájuktól. 1 barna kánya, legalább 4 egerész- 

 ölyv, a kigyászölyv-pár magasan fenn keringve 

 a légben ! A kabasólyom ma igen vehemensen 

 támad. Este egy erdei bagoly dürög s az 

 erdei fülesbagoly a fészekről szólogat. A kakuk 

 csak ritkán szól, nagyon kevés idefennt az 

 apró madárfészek. Nyaktekercs csak a falu 

 mellett látható, messze kint egy-egy fekete-, 

 szürke- és fehérhátu harkály {Dryohates leu- 

 cotos leucotos Bechst.), néhány kis fakopáncs. 

 Estére az első lappantyú a völgyben. Mind 

 a két fecskefaj fészket rak. Újonnan meg- 

 érkezett az örvös léc/ykapó, egy ?-t elejtettünk, 

 egy párt megfigyeltünk, a d" bükkszálerdőben 

 énekel egy fa tetején. A sajátságos ének a 

 szaggatott rövid strófákkal néha a vörös- 

 begy-énekre emlékeztet. Ma két holló is oda- 

 jött a buhuhoz, Lintia az egyiket lelövi, a 

 másiknak rövid idő múlva már új párja van; 

 példa arra, hogy a madárvilágban mily gyorsan 

 pótoltatnak a házastársak. A dolmányos varjak 

 nagyon incselkednek a hollókkal. Szajkót 

 csak egyszer hallottunk, mostanában nagyon 

 csendes. Sárgarigó sincs. Seregély sehol. 

 Pintyfélék, pacsirták, bülegetők mint az első 

 alkalommal. A kékczinege idekint még inkább 

 otthonos, mint a szénczinege. LiNTiÁnak sze- 

 rencséje volt; egy vadalmafa repedésében 

 3 cm-nyire a föld felett megtalálta a gyászos 

 czinege {Parus lugubris luguhris Temm.) 

 fészkét félig anyányi fiókákkal. Az ökörszem 

 feltűnően ritka ezekben az erdőkben, csak 

 Vranoveczben láttunk egyet. Ugyanitt láttuk 

 egyszersmind az első pár mezei poszátát, egy 

 curruca is énekel, atricapilla a leggyakoribb, 

 számban igen meggyarapodott. Éneke itt 

 sokszor idegenszerű. Csilpcsalp füzike, fekete- 

 rigók, fülenlilék, 1 veresbegy, ugyanazok mint 



bach klammartig einschränkt, guckt frisches 

 Moos heraus, ofifenbar ist da das Nest im 

 Bau. Ein geschossenes ? war an der ganzen 

 Stirn kahl, offenbar hatte das das cf getan 

 beim Treten (Ovar war erst wenig geschwollen). 

 Der 25. war schön, erst windig, dann still, 

 sonnig, im Windschutz sehr warm. Vormit- 

 tags gehen wir wieder hinauf zur Vranovetz- 

 Hochweide mit dem Uhu, dann steigen wir 

 auf der Suche nach dem vermuteten Schlan- 

 genadlerhorst stundenlang in den sehr steilen 

 bewaldeten Bergen herum, bis mich der Abend 

 amBockanstandfindet.— Paar balzende Ringel-, 

 2 Hohltauben. Steinhühner sollen nach Aus- 

 sage des Waldhegers von ihrem Standplatz 

 bei Koronini bis hierher zur Vranovetz gestri- 

 chen sein. Ein schwarzer Milan, mind. 4 

 Mäusebussarde, das Schlangenadlerpaar hoch 

 oben im Äther ! Der Baumfalk stösst heute 

 sehr wild. Abends balzt ein Waldkauz und 

 die Ohreule ruft vom Horst. Der Kukuk 

 lässt sich nur selten hören, er findet hier 

 oben zu wenig Kleinvögelnester Wendehals 

 nur am Ort. weit draussen je ein Schwarz-, 

 Grau- und Weissrückenspecht {Dryohates leu- 

 cotos leucotos Bechst.), paar Kleiuspechte. 

 Abends die erste Nachtsehwalbe im Tale. Beide 

 Schwalben bauen. Neu angekommen ist der 

 Halsband fliegenschnäpper, ein ? erlegt, ein 

 paar beobachtet, das d singt im Buchenalt- 

 holz auf einem Wipfel. Der eigenartige Ge- 

 sang mit den abgerissenen kurzen Strophen 

 erinnert manchmal an Rotkehlchen. Heute 

 kommen auch 2 Kolkraben zum Uhu, Lintia 

 schiesst den einen, zum andern gesellt sich 

 nach ganz kurzer Zeit wieder ein neuer Gatte, 

 ein Beispiel, wie schnell zerissene Ehen ge- 

 flickt werden in der Vogelwelt. Die Nebel 

 krähen necken übrigens eifrig die Raben. 

 Eichelhäher nur einmal gehört, ist jetzt sehr 

 still. Auch Pirol vermisst. Stare sieht man 

 hier überhaupt nirgends. Fringilliden, Pieper, 

 Lerchen, Stelzen wie das erste Mal. Die Blau- 

 meisen sind hier draussen noch eher zuhause 

 als die Kohlmeisen. Lintia hat das Glück, 

 auf der Hoch weide in einem Riss eines Wild- 

 apfelbaumes 3 m über der Erde ein Nest 

 der Nonnenmeise {Partis lugubris lugubris 

 Temm.) mit halbwüchsigen Jungen zu finden 

 Der Zaunkönig ist merkwürdig selten in die- 

 sen Wäldern, nur an der Vranovetz ward einer 

 beobachtet. Hier auch die ersten paar Dorn- 



