192 



ugj'anazokat a fajokat figyeltük meg s még 

 hozzá egyetmást: örvösgalamb, 1 egerészölyv) 

 1 kuvik, néhány kakuk, egy-egy zöld- és 

 szürke küllő, 1 sárgarigó, czitrom- és kövi 

 sármányok (3 pár), hegyi billegetők, 1 éneklő 

 ökörszem, Sylvia atricapilla, curruca és com- 

 munis, Phyll. collybita, feketerigók. Este lép- 

 és énekesrigók szólnak s egy vörösbegy 

 énekel. Igen szép látvány volt egy vízirigó^ 

 mely a víz alatt a fenéken szaladt. 



Május 2-án végre tovább mentünk lefelé a 

 Dunán. A hajóhoz vezető úton búbospacsir- 

 tákat^ láttunk a szántásokon. A gőzhajóról 

 ornithologiai dolgot nem láttunk. A folyó még 

 mindig erősen meg volt áradva. Drenkovánál 

 kiszállunk s azonnal 2 kabasólymot látunk, 

 melyek az udvarokban és kertekben le-levág- 

 nak, bizonyára verebekre vagy fecskékre. 

 Bremzay bányaigazgató úr szíves meghívását 

 követve Kozlában, a szénbányánál »vettünk 

 lakást. A telep igen szép helyen fekszik, a 

 már megszűkült szorosban, a magas bérezek 

 körös-körül csak kevés helyet adnak kert és 

 mező számára. A fülemile folyton szól, itt ez 

 a legközönségesebb madárfaj s a kuvikot is 

 folyton halljuk. Hamarosan egy érdekes elő- 

 fordulást is jelentenek : 1912 április 17-én az 

 ívlámpák alatt holtan találtak egy fehér- 

 csillagos kékbegyet. 



Az idevaló madárvilág iránt való feszült 

 érdeklődés közben 3-án a buhuval elindulunk 

 a hegyek közé ; az erdőket szinte tisztára 

 Clematissal áthatolhatatlan csalamádészerü 

 sűrűségű bozóttá szövődött hajtások alkották. 

 Rettentő növényzet. Meg kell itt különböztetni 

 a kis terjedelmű, részben művelés alatt álló 

 sík elővidéket a Duna mellett és a nagy 

 kiterjedésű erdős vidéket. Az előterületen a 

 következő fajokat figyeltük meg : 1 tőkés- 

 récze 2, estefelé az első vadgerle, 1 vércse, 

 kuvik, füsti és molnárfecske, egyetlen col- 

 lurio (í, egyes dolmányo.svarjak, házi és 

 mezei verebek, tengeliczek a kertekben. Ba- 

 rázdabillegető gyakori, egy gyászosczinege- 

 család (P. lugubris) a gyümölcsös kertekben. 

 A terület jellegzetes madara azonban az itt 

 igen gyakori karvalyposzáta^ melynek err 

 szavát és szép énekét szinte minden bokorból 

 hallja az ember. Egy vízirigó a sik területen 

 egészen a patak torkolatáig előmerészkedett 



tal. Ungefähr dasselbe beobachtet und einiges 

 dazu: Ringeltaube, 1 Bussard. 1 Steinkauz, 

 paar Kukuke. je einen Grün- und Grauspecht 

 gehört, 1 Pirol, Gold- und Zippammern (3 Pär- 

 chen), Gebirgsstelzen, 1 singender Zaunkönig, 

 Sylviaatricapilla, curruca und communis, Phyll. 

 collybita, Amseln. Abends singen Mistel- und 

 Singdrossel und 1 Rotkehlchen. Ganz reizend 

 war es zu beobachten, wie ein Wasserschmätzer 

 tauchte und unter Wasser am Boden dahinlief. 



Am 2. Mai endlich ging es weiter stromab. 

 Auf dem Wege zum Schifi' liefen Hauben- 

 lerchen auf den Ackern. Vom Dampfer aus 

 war (jrnithologisch nichts zu sehen Der Strom 

 noch immer stark geschwollen. In Drenkova 

 steigen wir aus, gleich begrüsst von 2 Baum- 

 falken, die in Höfen und Gärten niederstossen, 

 wohl auf Spatzen und Schwalben. Dank der 

 liebenswürdigen Einladung des Herrn Berg- 

 werkdirektors Beemzay nahmen wir Wohnung 

 in Kozla bei dem Kohlenbergwerk. Das Ört- 

 chen liegt sehr schön an dem schon engen 

 Pass, die hohen Waldberge ringsum lassen 

 nur wenig Platz für Felder uud Gärten. Nach- 

 tigallen schlagen hier unaufhörlich, sie sind 

 die gemeinsten Vögel hier, und den Steinkauz 

 hört man immerzu rufen. Ein interessantes 

 Vorkommen ward uns auch gleicli mitgeteilt: 

 am 17. April 1912 fand man ein weiss- 

 sterniges Blaukehlchen tot unter den Bogen- 

 lampen. 



Gespannt auf die hiesige Vogelwelt brechen 

 wir am 3. mit dem Uhu in die Berge auf, 

 deren Wald fast durchwegs aus fast undurch- 

 dringlichen, mit Clematis wild verwobenen 

 Stockausschlägen, alias Jungmais besteht, 

 einer schrecklichen Vegetationsform. Man muss 

 hier unterscheiden das kleine ebene, zum Teil 

 angebaute Vorland an der Donau und das 

 ausgedehnte bewaldete Bergland. Im Vor- 

 land kam zur Beobachtung: 1 Stockenten ?, 

 abends die erste Turteltaube, 1 Turmfalke, 

 Steinkauz, Rauch- und Mehlschwalbe, ein ein- 

 ziges colhirio <S , Nebelkrähen einzeln, Haus- 

 und Feldspatzen, Stieglitze in den Gärten. 

 Weisse Bachstelze häufig, eine Familie Nonnen- 

 meisen {P. luynbris) in den Obstgärten. Der 

 Charaktervogel dieses Vorlandes aber ist die 

 sehr häufige Sperberyrasmiicke, deren Err und 

 schönen Gesang man fast aus jedem der dichten 

 Dornbüsche hört. Ein Wasserschmätzer hatte 

 sich bis an die Mündung des Baches in ebenem 



