száták közül a nisoria gyakori az országút 

 mentén, communis többször akad, curruca szór- 

 ványos. A cserregő nádi poszátát, mely ma nem 

 énekel, meghatározás czéljábóllelövöm. Néhány 

 feketerigó Drenkova mellett és sok éneklő 

 fülemile, ez az egész. De megálljunk, szinte 

 elfelejtettem azt a 200 darabból álló kormos 

 szerkő-csapatot, mely egész napon át száll- 

 dosott a Duna fölött. Ezek számára alighanem 

 mégis csak a Duna folyam adja a vonulás- 

 utat. 



Gazdagnak egyáltalában nem mondható 

 ennek a vidéknek a madárvilága, mert itt 

 egy nap alatt csak fele annyi madárfajt lehet 

 megfigyelni, mint a mennyi Beehm szerint 

 legalább (t. i. 50) szükséges ahhoz, hogy egy 

 vidék madárvilágát gazdagnak lehessen tar- 

 tani, vagy mint a mennyi ugyanakkor Berlin 

 vagy Budapest közvetlen közelében is meg- 

 figyelhető. 



Minthogy új felfedezéseket már alig remél- 

 hettünk, május 7-én kocsin elindultunk a 

 legszebb s mint később kiderült, legeredmé- 

 nyesebb kirándulásunkra a Széchenyi-úton 

 lefelé Orsovának az egész Kazánszoroson 

 keresztül. A vidék szépségeit itt nem kell 

 leírnom. Meg kell azonban említenem az ér- 

 dekes, részben már déli flóra-virág pompáját. 

 Lobogó lángként sugárzanak a Cytisus nigri- 

 cans buja virágfüzérei, a galagonya olyan 

 volt, mintha hó borította volna s áthatóan 

 illatozott, fent a sziklákon, a honnan az em- 

 berek még le nem szedhették, gyönyörű 

 orgonavirágok pompáztak s a lejtőkön hihetet- 

 len bujaságban nyiladoztak a veronikafű dús, 

 kékszínű füzérei. Ezt a ílorisztikai gazdagságot 

 bizonyára a szélmentes fekvés, a napsütés, vala- 

 mint a folyam termékenyítő vízgőze idézik elő, 

 a mint nemsokára kiderült a madárvilágban is 

 pontosan és szépen megnyilvánult ez a déli 

 jelleg. Az idő mindig szebb lett és égető 

 naptűzésben érkeztünk estére Dubovára. 



A parton már egyetlenegy vízimadár se 

 volt, ragadozót is sajnos, keveset láttunk : 2 

 keringő sas (spec.?), 2 egerészölyv, kb. 4 

 vércse, 1 kabasólyom. Itt-ott 1 kakuk, 1 nyak- 



schon füttern und eins schon flügge Junge 

 hat. Dort unten fütterte auch ein Paar Blau- 

 meisen. Auch eine Familie Schwanzmeisen 

 entdecken wir. Von Grasmücken ist da nisoria 

 !in der Strasse entlang iiäufig, communis findet 

 sich jetzt öfter, curruca einzeln. Der Teich- 

 rohrsänger — heute stumm — wird zwecks 

 Bestimmung erlegt. Ein paar Amseln bei 

 Drenkova und viele schlagende Nachtigallen, 

 das ist wiederum alles. Doch halt, bald hätte 

 ich die Schar von fast 200 Trauerseeschwal- 

 ben vergessen, die den ganzen Tag über 

 sich über der Donau tummelte. Für diese 

 Vögel ist nun allerdings wohl die Donau 

 der Zugsweg. 



Vogelreich darf man also diese Gegenden 

 nicht nennen, da sich hier an einem Tage 

 nur halb soviel beobachten lassen, als nach 

 Brehm zu einer , vogelreichen" Gegend min- 

 destens gehören (nämlich 50) und als man 

 in gleicher Zeit dicht bei Berlin oder Buda- 

 pest etwa beobachten kann. 



Da kaum noch auf viel Neuentdeckungen 

 zu hoffen war, traten wir am 7. Mai zu Wa- 

 gen die schönste — und wie sich bald heraus- 

 stellte — erfolgreichste Tour auf der Szé- 

 chenyi-Strasse hinunter bis Orsova an, also 

 durch die ganze Kasan-Klissur. Die Schön- 

 heit der Landschaft brauche ich hier nicht 

 zu schildern. Aber betont muss die Blüten- 

 pracht der interessanten, z. T. südlichen Flora 

 werden. Wie lodernde Flammen strahlen die 

 üppigen Sträusse des Cytisus nigricans, der 

 Weissdorn war wie mit Schnee bedeckt und 

 duftete streng, oben an dem Felsen, wo die 

 Leute sie noch nicht hatten pflücken können, 

 hingen die köstlichen Fliedertrauben und am 

 Hang entfalteten sich in unglaublicher Üppig- 

 keit schwere blaue Ehrenpreissträusse. Die- 

 ser floristische Reichtum ist wohl der wind- 

 geschützten Lage und dem Sonnenbrand im 

 Verein mit dem befruchtenden Wasserdampf 

 des Stromes zu verdanken. Und wie sich bald 

 zeigte, prägte sich dieser südlich anmutende 

 Charakter auch streng und schön in der 

 Vogelwelt aus. Das Wetter wurde immer 

 schöner und bei stechendem Sonnenglast ka- 

 men wir nachmittags in Dubova an. 



Am Ufer kein einziger Strandvogel mehr, 

 von Raubvögeln leider nur wenig gesehen: 

 2 kreisende Adler (sp?), 2 Bussarde, ca. 4 

 Turmfalken, 1 Baumfalk. Ein oder der andere 



