204 



-labb ci a Duna mellett. Foltos sitke, cserregő 

 és énekes nádi poszáták, valamint nádi rigók 

 átvonultak ugyan, de előbbiekből csak három, 

 utóbbiakból csak egy-e_:;y példányt láttunk. A 

 mezei poszáta se volt sohase oly gyakori, mint 

 jó átvonulási területeken. Evvel szemben való- 

 színű, hogy a kormos szerkők jó része a Duna 

 mentén voult fel az országba. A kerti poszá- 

 tát sohase láttuk, pedig ez olyan madárfaj, 

 a mely a vonulási utakon nagyon feltűnik. 

 A szalakóták, miként természetes is, bizonyára 

 szintén másfelé vonultak; kecskefejők és sarlós 

 fecskék vonulása nagyon nehezen észlelhető, 

 ámbár látni keveset láttunk. A fürj itt tán 

 egyáltalában alig vonul (1 drb), a szürke 

 légykapó hasonlóképpen (1 drb), a kis őrgé- 

 bics, valamint a tövisszerü gébics már gya- 

 koribb, sőt utóbbi meglehetős számban, de 

 hiszen mindenütt és itt is elég fészkel ebből 

 a fajból s azért szinte mindenfelé látni belőle 

 átvonulókat. A karvaly poszáta is mint a 

 hullám hömpölygött bele a völgybe, de néze- 

 tem szerint ez is csak az itt honos társaság 

 volt. A géze teljesen hiányzott, ligy látszik, 

 hogy itt egyáltalában nem, vagy csak igen 

 későn vonul. A harisnál szinte kétellíedem 

 benne, hogy a dubovai réten megfigyelt pél- 

 dányok mind ott fészkeltek volna vagy sem. 

 Lehetséges, hogy ez a madárfaj a Duna men- 

 tében vonul és pihenőhelye van • ezen az 

 ideális területen. A kis légykapóból végre 

 szintén csak egy párt észleltünk, de utóvégre 

 is ez a faj az ilynemű területen nem egy- 

 könnyen észlelhető, különösen a vonuláson, a 

 mikor nem szól. 



Néhány madárfaj bizonyára egyszerűen a 

 hegyek felett vonul el a folyam közelében, 

 mint talán a kerti rozsdafalkú és a kerti sár- 

 mány, mindenesetre azonban a kövi rigó és 

 a ragadozó madarak. Magyarországnak és a 

 tôle északra fekvő országoknak apró mada- 

 rakkal való ellátása bizonyára más útvonalak 

 mentén történik. Valószínűleg nagy szerepet 

 játszik ezek közül a széles Morava-bevágás, 

 a mely a Földközi tengertől a Balkánon át 

 a Dunáig vezető utat adja. Annál inkább 

 sajnálni való, hogy a szerb kormány politikai 

 elvakultságból megakadályozta ennek a kér- 

 désnek a kutatását. 



ersteren nur 3, von den anderen nur je 1 

 Exemplar bemerkt. Auch Dorngrasmücken 

 waren nie so häufig, wie an guten Zugs- 

 plätzen. Dagegen scheint ein guter Teil 

 Trauerseeschwalben auf der Donau herauf 

 ins Land zu ziehen. Die Gartengrasmücke nie 

 bemerkt, und das ist doch ein Vogel, der an 

 Zugstrassen sehr aufiallt. Blauraken müssen 

 auch andere Wege genommen haben, wie 

 natürlich ; bei Nachtschwalben und Seglern 

 ist der Zug als solcher sehr schwer wahrnehm- 

 bar, gesehen wurden wenige. Die Wachtel 

 zieht hier so gut wie garnicht (1 St.), der 

 graue Fliegenschnäpper ebenso (1 St.). der 

 Schwarzstirnwürger wie der rotrückige schon 

 häufiger, ja letzterer sogar in ziemlicher Zahl, 

 aber es brüten ja überall und so hier auch 

 genug von diesen Art und man sieht deshalb 

 fast überall Zugserscheinungen an ihm. Die 

 Sperbergrasmücke flutete zwar auch wellen- 

 artig ins Tal herein, ich glaube aber, dass es 

 nur die dort einheimische Gesellschaft war. 

 Den Gartenspötter verniissten wir total, er 

 zieht hier anscheinend nicht oder sehr spät. 

 Beim Wachtelkönig bin ich fast zweifelhaft, 

 ob die zahlreichen Exemplare auf der Dubovaer 

 Wiese alle dort brüten wollten. Möglicher- 

 weise zieht der Vogel die Donau längs und 

 rastet an dieser für ihn idealen Stelle. Vom 

 Zwergfliegenschnäpper endlich ward auch nur 

 ein Paar bemerkt, doch ist er ja schliesslich 

 in scilchem Gelände nicht allzuleicht zu finden 

 auf dem Zuge, wo er stumm bleibt. 



Manche Vögel nehmen wohl einfach ihren 

 Weg oben über die Berge in der Nähe des 

 Flusses, so vielleicht Gartenrotschwanz und 

 Ortolan, sicher aber Steindrossel und Raub- 

 vögel. Im allgemeinen wird die Besiedelung 

 Ungarns und der nördlich von ihm gelegenen 

 Länder mit Kleinvögeln auf anderen Wegen 

 vor sich gehen. Vermutlich spielt die breite 

 Morava-Senke, die den Weg vom Mittelmeer 

 durch den Balkan zur Donau darstellt, eine 

 grosse Rolle. Um so mehr ist es zu bedauern, 

 dass uns die serbische Regierung in politi- 

 scher Verblendung an der Untersuchung dieser 

 Frage hinderte. 



