217 



Sok tanulmányra és megfigyelésre van még 

 szükség, iiogy a kérdés tisztáztassék. Külö- 

 nösen azt a körülményt kell bővebben vizs- 

 gálni, hogyan lehetséges az, houy éppen egy 

 a taivanushoz hasonló alak — mondjuk — 

 ismételten aberráczióként jelentkezett!? 



Megkívánom végül jegyezni, hogy Báziás 

 mellett már évek óta m egállap i to tf am a Mon- 

 ticola snxatilis jelenlétét és költéséi, még pedig 

 rendkívül nagy számban. A Báziástól — Divicsig 

 terjedő 10 — 12 kilométeres úton ez idén 12— 

 14 költőpárt figyeltem meg. Ha meggondoljuk, 

 hogy más költésre ugyanilyen alkalmas helye- 

 ken csak félennyi pár vau jelen, úgy Báziás 

 vidékét különösen kedvező költőterületnek kell 

 tartanunk. Nézetem szerint ez tisztán a Duna 

 szomszédságának tulajdouitaudó. 



Kellemes kötelességnek tartom őszinte kö- 

 szönetemet kifejezni a vallás- és közoktatás- 

 ügyi m. kir. minisztériumnak szabadságol- 

 tatásomért, a „Délniagyarországi Természet- 

 tudományi Egyesületnek" és különösen Joa- 

 NovicH Sándor min. tanácsos, főispán úrnak, 

 úgyszintén a választmánj'i tag uraknak, a kik 

 t;mácsukkal és tetteikkel segítségemre voltak. 



Temesvár, 1912 augusztus havában. 



Allerdings gehört noch viel Studium und 

 Beobachtung hiezu, um die Sache vollkom- 

 men zu klären. Insbesondere aber muss der 

 Umstand näher betrachtet werden, wie so es 

 möglich ist, dass eben eine taivanusähnliche 

 Form — sagen wir — schon wiederholt als 

 Aberration vorgekommen ist. 



Zuletzt will ich noch bemerken, dass ich 

 schon seit Jahren das Vorkommen und Brü- 

 ten der Monticola saxatilis bei Báziás be- 

 obachtete, u. zw. in aussergewöhnlicher Zahl. 

 Auf der Partie von Divics bis Báziás, (das 

 ist eine Strecke von 10—12 km), beobach- 

 tete ich heuer 12 bis 14 brütende Paare. 

 Wenn man bedenkt, dass an anderen gleich 

 günstigen Stellen nur die Hälfte der obigen 

 Zahl vorhanden ist, so muss man die Gegend 

 von Báziás als besonders günstigen Brutplatz 

 betrachten. Nach meiner Meinung ist dieser 

 Umstand nur der Nachbarschaft des Donau- 

 stromes zuzuschreiben. 



Schliesslich halte ich es für meine ange- 

 nehme Pflicht herzlichsten, tiefgefühlten Dank 

 zu sagen, in erster Linie dem königl. ung. 

 Ministerium für Kultus und Unterricht, für 

 meine Beurlaubung, dem Präsidium des „Süd- 

 ungarischen Naturwissenschaftlichen Verei- 

 nes", namentlich Herrn Ministerialrat und 

 Obergespan Alex. v. Jo.4novich, sowie auch 

 den Herrn Ausschussmitgliedern, welche mir 

 mit Rat und Tat insbesonders beihilflich waren. 



Temesvár, im August 1912. 



Aquila XX. 



