séből elég feltűnően kitetszik. A felsorolt 

 fajokra vonatkozó példa persze éppen csak 

 találomra lett kiválasztva, sőt talán szándé- 

 kosan a szegényesebbre esett a választás, mert 

 felesleges volt a példa kedvéért a sok leírás- 

 Ily példából azt a következtetést levonni, 

 hogy „valóban terhes és nehéz munka az 

 adatok grafikai közreadása" s hogy ebb'l 

 semmi előny se származik, igazán arra vall, 

 hogy az ember szemkápráztató ügyességgel 

 tud végezni olyan dologgal, a mi nincs ínyére. 

 Én azonban csak egyet kívánok, azt, hogy 

 H. kényszerülve volna úgy mint én a III. évi 

 jelentésemben 71] diagrammban letett anyagot 

 egyidőben gyűjteni és még átnézetesen össze 

 is állítani, nem is szólva a tulajdonképpeni 

 feldolgozásról, mely a publikáczióban leg- 

 nagyobbrészt meg se látszik. Meg vagyok róla 

 győződve, hogy hamarosan szintén kitalálna 

 valami.grafikai módszert. Táblázatokkal ugyanis 

 aligha menne sokra, azt kezdetben magam is 

 megpróbáltam. A diagramm a mostani alak- 

 jában, melyet Röheiq titkos tanácsos úr java- 

 solt, az anyagot bámulatosan kisebb téren 

 és sokszorosan szemléltetőbben adja kö/re. 

 Hogy a nyomtatási költség evvel a módszerrel 

 néha drágább, egyelőre nem mond semmit, 

 mert elsősorban oly munlcálkodási módszerről 

 van szó, a mely lehetővé tegye azt, hogy az az 

 ezer és ezer adat, ^a melylyel évről évre dolgom 

 van, egyáltalában fel és megfogható legyen. 



H. munkájának többi része az én szegény 

 példácskáimnak rettentő szigorral végzett „tár- 

 gyilagos" felülvizsgálása. Vájjon különös tudo- 

 raányos eljárás-e, valakinek három (jelenleg 

 már négy) évi intenzív munkával és Gätke 

 életművének felhasználásával szerzett néze- 

 teiről aprólékos, válogatás nélkül kiniarkolt 

 adattöredékek kapcsán ítéletet mondani, arról 

 nem akarok nyilatkozni. 



H. a következő, szerfölött furcsa nézeteket 

 tulajdonítja nekem: „Ha azonban két fajnak 

 a felvonulása a költési időszak' alatt egy- 

 formán folyik le, mint az Anthus triviálisé és 

 Emberiza hortulanáé, akkor ezt belső tényezők 

 hatásának kell tulajdonítani." Munkámnak ezt 

 a részét ismételten és ismételten is elolvastam, 

 hogy megérthessem, miképpen olvashatta ki 

 belőle H. ezt a furcsa dolgot, de azért még 



' H. nem vette észre, hogy itt természetesen sajtó- 

 hibáról van szó, a .vonulási időszak' helyett. 



seiner ganzen Abhandlung auffällig hervorzu- 

 gehen scheint. Das angeführte Artenlistenbei- 

 spiel war selbstverständlich das erste beste, 

 sogar mit Absicht ein dürftiges, weil riel abzu- 

 schreiben als Beispiel unnötig war. Aus einem 

 solchen Beispiel den Schluss zu ziehen, dass 

 es „wirklich eine lästige und schwere Arbeit 

 sei, diese Daten graphisch dai zustellen" und 

 dass man dabei keinen Vorteil habe, heisst 

 allerdings, mit verblüfl'ender Eleganz mit einer 

 Sache fertig werden, weil sie einem nicht 

 passt. Aber ich wünschte nur eins, H. wäre 

 wie ich gezwungen, das in den 71 Diagram- 

 men des3. Jahresberichtes uiedergelegte Daten- 

 material in gleicher Zeit wie ich zu sammeln 

 und übersichtlich zusammenzustellen, von der 

 in Angriff genommenen, meist aber noch gar- 

 nicht publizierten, eigentlichen Verarbeitung 

 garnicht zu reden. Ich bin überzeugt, er würde 

 sehr bald auch eine grapliisclie Arbeitsmethode 

 erfinden. Mit Tabellen käme er da nämlich 

 nicht sehr weit, das habe ich im Anfang auch 

 versucht. Das Diagramm in der jetzigen, durch 

 Herrn Geheimrat Eöhriu angeregten Gestalt 

 gibt das Material in erstaunlich geringen Di- 

 mensionen und enorm viel anschaulicher wieder. 

 Ob es nach dieser Methode mitunter teurer 

 zu drucken ist, hat zunächst nichts zu sagen, 

 denn es handelt sich in erster Linie um eine 

 Arbeitsmethode, mit der es möglicii werden soll. 

 Tausende und Tausende von Daten, wie ich 

 sie alljährlich habe, überhaupt begreif- und 

 fassbar zu machen. 



Der Rest von H.'s Arbeit ist eine hochnot- 

 peinliche „objektive" Nachprüfung meiner 

 armseligen Beispielchen. Ob es besonders 

 wissenschaftlich ist, die Anschauungen, die 

 jemand in drei (jetzt sind es vier) Jahren 

 intensivster Arbeit und mit Verwertung des 

 GÄTKE'schen Lebenswerkes gewonnen hat, an 

 der Hand winziger wahllos als Beispiele heraus- 

 gegriffener Materialbruchstückchen richten zu 

 wollen, will ich nicht erörtern. 



H. schiebt mir folgende höchst sonderbare 

 Anschauungen unter: „Verläuft aber der Zug 

 bei zwei Arten zur Brutzeit' gleich, wie bei 

 Anthus triviális und Emberiza hortulana, so 

 ist dies als Wirkung der inneren Faktoren 

 anzusehen". Icli habe die betreöende Stelle 



' H. hat nicht gemerkt, dass das selbstverständlich 

 ein Druckfehler statt „in der gleichen Zugzeit' ist. 



