225 



hogy 1910 óta a csász. jelzési állomcástól órán- 

 kénti s a meteorogiai állomástól naponta három- 

 szori megfigyelések állanak rendelkezésemre. 

 Különben ez a két állomás a szelek lokális 

 elhajlásainak és a szélkakasok játékának 

 megfelelően gyakran eltérő adatokat szolgál- 

 tatott. 



H. továbbá azt mondja, hogy: „a sere- 

 gélyek és varjak' diagrammjaiban se felelnek 

 meg a számadatok a görbéknek. A grafikon 

 szerint okt. 11. és 17. között minden éjszakán 

 50-nél több madár vonult, az évi jelentés 

 szerint azonban csak egy éjszakán volt vonulás, 

 és pedig a 12 és 13 közti éjszakán a sere- 

 gély vonult." Ez nem igaz: a 12 és 13 közötti 

 éjszakáról van elég adat (1. pl. az énekes 

 rigót !), a napló pedig 7 fajt jelez erről az 

 éjszakáról. A többi éjszakákra a görbét szaka- 

 dozott vonal ábrázolja, annak jeléül, hogy itt 

 pihenő és nem átvonuló madarakról van szó. 

 (Csakhogy a 15. és 16. közötti éjszaka vonalát 

 egészre húzta ki a lithografus az átrajzolás 

 alkalmával, holott az az eredetében szaka- 

 dozott volt ; korrekturát azonban abban az 

 időben nem olvashattam. De ennek nincs is 

 jelentősége a szóbanforgó kérdésben.) 



A következő, magától H.-tól származó össze- 

 állítás szerint a madarak legnagyobb része az 

 északi és délkeleti irányok között fúvó sze- 

 leknél vonul. Ehhez H. azt a megjegyzést 

 fűzi: „itt is kiderül az, hogy nem éppen a 

 keleti szelek azok, melyek a vonulást kisérik." 

 Nohát ! ezt a logikát ugyan sohasem fogom 

 megérteni 1 



Azt a nekem tulajdonított elméletet a „tö- 

 meges megjelenésről egy barometikus de- 

 presszió közepén" én sohase mondtam ki, éppen 

 csak leírtam azt a később H.-tól emiitett 

 esetet. 



A következő bekezdésekben H. tüntetően 

 lemond a madárvonulás irányának és kiindu- 

 lási pontjának valamilyen meghatározásáról. 

 Én nem! továbbá azt is mondja: „egye- 

 bekben csak azt mondják, hogy vonuló vagy 

 pihenő madarakat láttak s a szél innen vagy 

 onnan fujt; de hogy miképpen folyt le a vonu- 

 lás, ki tudná azt ilyen adatokból kikutatni!" 

 Ehhez a következőket kell megjegyezni. 

 Évről évre látunk és — éjjel — hallunk 



' Ezek csak a főképviselők ezen a görbén, mely 

 több faj üsszesitését adja. 

 AquUa XX. 



Hätte H. bei mir angefragt, so hätte er er- 

 fahren, dass mir 1910 stündliche Beobach- 

 tungen der kais. Signalstation und ausserdem 

 dreimalige der meteorologischen Station zur 

 Verfügung standen. Übrigens notierten diese 

 beiden Stellen oft abweichend, entsprechend 

 lokalen Brechungen der Winde und dem 

 Tanzen der Wetterfahnen 



H. sagt weiter: „auch bei dem Diagramm 

 der Stare und Krähen ' entsprechen den 

 Zahlenangaben nicht gut die Kurven. Das 

 Graphikon gibt für jede Naclit zwischen 11. 

 und 17. Oktober mehr als 50 Vögel an, laut 

 dem Jahresbericht weist aber bloss eine Nacht 

 Daten auf, nämlich beim Star am 12—13." 

 Das ist nicht war: Von der Nacht zum 12. 

 zum 13. sind genug Daten da (s. z. B. Sing- 

 drosseln !), das Tagebuch nennt 7 Arten in 

 dieser Nacht. In den übrigen Nächten ist die 

 Linie gestrichelt, um anzudeuten, dass es sich 

 hier um die rastenden Vögel, nicht Zug, 

 handelt. (Nur in der Nacht vom 15. zum 16. 

 hat der Lithograph beim Umzeichnen fehler- 

 hafte Weise die gestrichelte Linie des Ori- 

 ginals ausgezogen. Korrektur konnte ich aber 

 seiner Zeit nicht lesen. Das hat aber zur 

 Sache nichts zu bedeuten.) 



Nach der nächsten von H. selbst zusam- 

 mengestellten Tabelle ziehen die grösseren 

 Mengen bei Winden zwischen N bis SO. Dazu 

 sagt H. : „Auch hier stellt es sich heraus, 

 dass es nicht eben die östlichen Winde sind, 

 die den Zug begleiten." Nanu! Diese Logik 

 werde ich wohl nie begreifen ! 



Die mir zugeschobene Theorie „des mas- 

 senhaften Erscheinens in der Mitte einer 

 barometrischen Depression" habe ich mit 

 Wort noch nicht ausgesprochen, vielmehr nur 

 den nachher von H. zitierten Fall beschrieben. 



In den folgenden Abschnitten verzichtet 

 II. ostentativ auf irgendwelche Ermittlung 

 über Herkunft und Richtung des Vogelzuges. 

 Ich nicht! Er sagt weiter: „Sonst wird nur 

 immer gesagt, man sah fliegende, man sah 

 rastende Vögel und der Wind wehte von 



hierher oder von dorther ; wie 



aber der Zug erfolgte, wer könnte das aus 

 diesen Angaben ausfindig machen!" Dazu 

 ist zu bemerken : Wir sehen und — ■ nachts 



' Dies sind nur die Hauptbeteiligteu an dieser 

 Kurve des Gesamtzuges. 



29 



