lanul megítéli a magyar oriiithophaenologiát 

 1890-ben és jelenleg, óriási haladást kény- 

 telen konstatálni, mely haladás csakis annak 

 köszönhető, hogv következetesen földolgoztnk 

 az évről évre gyűjtött vonulási anyagot. 

 A Magyar Királyi Ornithologiai Központ azon- 

 ban még abban az esetben is, ha egyelőre 

 csakugyan visszautasithatatlanul kiderülne, 

 hogy a további megfigyelések gyűjtése fölös- 

 leges, csak igen nehezen tudná magát arra 

 rászánni, hogy jelenlegi képzett megfigyelő 

 hálózatát föloszlassa, minthogy ez a lehető leg- 

 jobb eszközök egyike a legszélesebb nép- 

 rétegek ornithologiai, általában természettudo- 

 mányi iskolázására, melynek tehát nemcsak 

 tudományos, hanem egyúttal fontos népneve- 

 lési jelentősége is van. A fenti megállapítás 

 mindössze csak annyit jelent, hogy az eddigi 

 módszer helyett mást kell alkalmazni, az egy 

 évre vonatkozó anyag földolgozása helyett : 

 a teljes anyag összesített összefoglaló földolgo- 

 zását kell foganatosítani. Hogy ez az össze- 

 foglaló módszer tényleg újabb és jelentéke- 

 nyebb eredményeket fog adni, azt bizonyítja 

 az a kísérlet, melyet öt fajra nézve a tízéves 

 anyag alapján végeztem (2443, 2409), a mely 

 szinte egy csapásra megvilágított sok oly 

 kérdést, melyet az évi földolgozások révén nem 

 sikerült tisztázni. 



Az összefoglaló földolgozásban alkalmazott 

 módszerre vonatkozólag röviden csak annyit 

 kell megemlítenem, hogy itt nem a területi 

 középszámokra alapítom a vizsgálatot, hanem 

 az egyes állomások hosszabb megfigyelési 

 sorozataiból számított középszámokra. Milyen 

 a különböző hosszúságú, megszakított vagy 

 folytonos sorozatok megbízhatósága, vagyis 

 mekkora az az ingadozás, melyen a közép- 

 szám még belül marad, azt minden egyes 

 fajra nézve külön kell megállapítani, és pedig 

 nem elméletileg, iianem gyakorlati úton, maguk- 

 nak a sorozatoknak a segítségével, lehetőleg 



Aquila XX. 



sten kann jedoch derselben die Bedeutung 

 zugemessen werden, dass vielleicht auch die 

 bisherigen Bearbeitungen überflüssig waren, 

 da ja jedermann, der die Sache unbefangen 

 beurteilt, in der ungarischen Ornithophäno- 

 logie seit dem Jahre 1890 einen riesigen 

 Fortschritt anerkennen muss, welcher Fort- 

 schritt nur dem Umstände zu verdanken ist, 

 dass das jährlich gesammelte Beobachtungs- 

 material zugleich auch konsequent bearbeitet 

 wurde. Selbst wenn sich das weitere Sammeln 

 des Beobachtungsmateriales vorläufig wirklich 

 und unabweislich als ül)erflüssig erweisen 

 würde, so möchte sich die Königlich Ungari- 

 sche Ornithologische Centrale dennoch äusserst 

 schwer zur Auflösung ihres jetzigen schon 

 geschulten Beobachtungsnetzes entschliessen, 

 indem sich dasselbe als das bestmögliche 

 Mittel zur ornithologlschen, mithin natur- 

 wissenschaftlichen Bildung der breitesten 

 Volksschichten erwies, daher nicht nur 

 wissenschaftliche, sondern zugleich auch hohe 

 volkserzieherische Bedeutung hat. Die obige 

 Feststellung hat daher nur so viel zu bedeuten, 

 dass au Stelle der bisherigen Methode eine 

 andere angewendet werden muss, und zwar 

 an Stelle der Bearbeitung des auf ein Jahr 

 bezüglichen Materiales, die zusammenfassende 

 Bearbeitung der gesamten bisherigen Beobach- 

 twngen. Dass diese zusammenfassende Bear- 

 beitung tatsächlich neuere und wesentliche 

 Resultate ergeben wird, beweist der Versuch, 

 welchen ich für die 5 bestbeobachteten Arten 

 auf Grund des 10jährigen Materiales durch- 

 führte (2443, 2417), welcher sozusagen auf 

 einen Schlag mehrere solche Fragen klärte, 

 welche in den jährlichen Bearbeitungen nicht 

 gelöst werden konnten. 



Bezüglich der Methode, welche in der 

 zusammenfassenden Bearbeitung Anwendung 

 findet, möge nur kurz erwähnt werden, dass 

 die Untersuchung hier nicht auf die Regionen- 

 mittel, sondern auf die aus längeren Beobach- 

 tungsserieu berechneten Mittel der einzelnen 

 Stationen basiert wird. Wie gross der Ver- 

 lässlichkeitsgrad der verschieden langen, steti- 

 gen oder unterbrochenen Beobachtungsserien 

 ist, oder mit anderen Worten, wie gross die 

 Schwankung ist, innerhalb welcher diese 

 Mittelzahl verbleibt, das wird bei jeder Art 

 separat bestimmt, u. zw. nicht theoretisch, 

 sondern praktisch, mit Zuhilfenahme der 



30 



