353 



Pilocarpiiiizált mirigy. 



I. 8 perczczel a pilocarpinizálás után. 

 a) Elülső rész. 



ScHAFFER-féle folyadék, Heidenhain vashaema- 

 toxijlin-chromotrop. Nagy különbség a normá- 

 lis mirigytől nem látható. A legtöbb sejt szé- 

 les, kész vagy félig kész váladékkal telt 

 formát mutat (7. rajz). A legtöbb érett gra- 

 nula szétfolyotr. Az intergranuláris protoplasma- 

 hálózat piros, néliol szemcsés. Sok helyütt 

 a lumen felé megnyúlnak a sejtek s a kész 

 váladék hólyagalakú kidudorodásokba gyúl 

 össze, mások telve vannak apró pirosns gra- 

 nulava!. A mag rendesen az alapi részben 

 foglal helyet. A főlument környező sejtek 

 élénk elválasztásban, a granulák a lumen felé 

 eső oldalra gyűlnek egybe, a hálózat sok 

 helyütt czentrálást mutat. 



6) Hátsó rész. 



Különbséget a normális mirigytől nem látni. 

 A legtöbb sejt telve van granulava!. 



II. íVs órával a pilocarpinizálás után. 

 a) Elülső rész. 



Már szembetűnő változások észlelhetők. A 

 sejtek mind kisebbek lettek, váladékukat ki- 

 bocsátották, de azért a secretionális folyamat 

 nem szünetel. A váladék helyébe a pi oto- 

 plasma lépett, mely élénk piros színűre fes- 

 tődik, benne már megint apró granula látható. 

 Egyes helyeken nagyon keskenynyé lettek a 

 sejtek. Másutt olyan sejteket látni, melyek 

 váladékuknak csak egyik részét bocsátották 

 el, a másik még meg van a lumen felé eső 

 oldalon. A sejtek magvai felszabadulván a 

 váladék által rájuk gyakorolt nyomástól, göm- 

 bölyű alakúak. A csövekben talált kész vála- 

 dékban hólyagalakú képletek láthatók. 



h) Hátsó rész. 



Az egyes mirigylebenyek igen különböző 

 képet mutatnak. Egyes részeket kevésbbé érin- 

 tette a Pilocarpin, ezek duzzadtak s telve 

 vannak gi-auulákkal, mások kisebbek lettek, 

 a granulák egy részét elbocsátották, azért 



AquUa XX. 



Pilocarpinisierte Drüse. 



I. 8 Minuten nach der Pilocarpinisation. 

 a) Vorderer Teil. 



ScHAPPER'sche Flüssigkeit, Heidenhains Eisen- 

 haematoxylin-Chromotrop. Ein grösserer Un- 

 terschied von der normalen Drüse ist nicht 

 wahrnehmbar. Die meisten Zellen sind von 

 breiter Form mit ganzem oder halbfertigem 

 Sekret gefüllt. (Fig. 7.) Die meisten reifen 

 Granula verflüssigt. Das intergranuläre Pro- 

 toplasmagerüst rot, hie und da Körner. An 

 vielen Stellen verlängern sich die Zellen ge- 

 gen des Lumen und das fertige Sekret sam- 

 melt sich in blasenförmigen Kuppen, andere 

 sind mit rötlicher Granula gefüllt. Der Kern 

 ist gewöhnlich an der Basis zu finden. Die 

 Zellen, welche des Hauptlumen umgeben, sind 

 in lebhafter Sekretion, die Granula sammein 

 sich lunienseitig, das Gerüst zeigt stellenweise 

 Zentrierung. 



b) Hinterer Teil. 



Ein Unterschied von der normalen Drüse 

 ist nicht wahrzunehmen. Die meisten Zellen 

 mit grösseren Granula vollgepropft. 



IL IVî Stunden nach der Pilocarpinisation. 

 a) Vorderer Teil. 

 Es sind schon merkliche Unterschiede zu 

 sehen. Die Zellen sind alle kleiner geworden, 

 sie haben ihr Sekret entleert, aber darum 

 stockt die sekretionale Funktion nicht. An 

 Stelle des Dekretes ist Plotoplasina getreten, 

 welches sich lebhaft rot färbt, in ihm sind 

 schon wieder kleine rote Granula sichtbar. 

 An einigen Stellen sind die Zellen sehr schmal 

 geworden, anderswo sieht man Zellen, welche 

 nur einen Teil ihres Sekretes entliessen, der 

 andere ist noch lumenseitig zu erkennen. 

 Die Kerne der Zellen sind vom Druck, wel- 

 chen das Sekret auf sie übte befreit und 

 daher haben sie eine rundliche Gestalt ange- 

 nommen. Im Sekret der Gänge sind blasen- 

 förmige Gebilde zu bemerken. 



6; Hinterer Teil 



Die einzelnen Drüsenlappen zeigen ein sehr 

 verschiedenes Bild. Einige Stellen wurdm 

 weniger vom Pilocarpin berührt, diese sind 

 prall und mit Granula gefüllt, andere sind 

 kleiner geworden, haben einen Teil der Gra- 



45 



