357 



fohásra kész granuláknak tartom. Alattuk a 

 graniilák még pirosra festődnek, ezek prae- 

 mucigen-granulák. A váladékkal telt sejtek- 

 ben itt gyakran látni centráiást. A secre- 

 tionális folyamat itt az adottak alapján a 

 következő volna. A váladékkal telt sejt kiüríti 

 váladékát, utána plasniadús sejtek láthatók, 

 melyekben ;i granulaképződés indul meg, még 

 pedig a magkörüli részen. A képződő grannlák 

 lassanként megtöltik az egész sejtet, miközben 

 lehetséges, hogy felfelé való vándorlásukban 

 a sejt oldalait követik Bizonyos idő múlva 

 a lumen felé eső granulák megérnek s szét- 

 folynak, ilyenkor látunk mucinszegélyes sej- 

 teket. A granulák szétfolyása a lumentől 

 indulva a sejt belseje felé folytatódik mig 

 az összes granulák kis alapi plasmaszegély 

 kivételével szét nem folytak, ilyenkor vála- 

 dékkal telt sejtet látunk, melyben gyakran 

 még az intergranuláris protoplasma-hálózat 

 is hiányzik, más esetekben megvan s ilyenkor 

 lehet, hogy a granulák a fixálás következté- 

 ben eltűntek, mert a hálózat a mai felfogás 

 értelmében azt mutatja, hogy ott legalább 

 az életben granulák voltak. 



A kivezető csatornák hengeres, meglehetős 

 magas hámsejtekkel vannak l)élelve, melyek 

 chroniotroppal élénken festődnek Elég nagy 

 gömbölyű vagy a sejtek hossztengelye irá- 

 nyában megnyúlt niagjuk van, mely halvá- 

 nyan — csak a magocska feketére — színe- 

 ződik. A magvak nem a bázison, hanem 

 ellenkezőleg a sejt közepén vagy a lumen 

 felé eső részben foglalnak helyet. Másik saját- 

 sága ennek a hámnak, hogy a sejtmagvak 

 az egymás melletti sejtekben igen különböző 

 magasságban foglalnak helyet, úgy hogy futó- 

 lagos szendélődésnél azt hinnők, hogy több- 

 soros hámmal van dolgunk. Ez a hám is el- 

 választó hám, erre enged következtetni, hogy 

 a sejtek lumen felé eső részén gyakran sapka- 

 alakú kidudorodás észlelhető, mely nem szi- 

 neződik, azonkívül részben az, hogy granu- 

 lák találhatók bennük A mi a granulácziót 

 illeti, találunk sejieket, melyekben főleg a 



Granula sammelte sich gegen das Lumen und 

 färbte sich garnicht oder nur blass, diese 

 halteich, meinen Erfahrungen am Wendehalse 

 nach, für reife, zum Zerfliessen fertige Granula. 

 Unterhalb diesen färben sich die Granula 

 noch rot, diese sind prämucigene Granula. In 

 den mit Sekret gefüllten Zellen sieht man 

 oft eine Zentrierung. Der Sekretionsvorgang 

 würde hier den obigen nach folgenderweise 

 verlaufen. Die sekretgefüllte Zelle entlässt 

 ihr Sekret, worauf plasmareiche Zellen sichtbar 

 werden, in welchen die Granulabildung beginnt 

 und zwar in der Gegend um den Kern. Die 

 bildenden Granula erfüllen langsam die ganze 

 Zelle, wobei es möglich ist, dass sie beim 

 Höherwandern die Seiten der Zellen benützen. 

 Nach einiger Zeit werden die gegen das 

 Lumen liegenden Granula reif und zerfliessen, 

 jetzt sehen wir Zellen mit einem Mucinsaume. 

 Das Zerfliessen der Granula am Lumen be- 

 ginnend, setzt sich in das Innere der Zelle 

 fort, bis alle Granula mit Ausnahme eines 

 schmalen basalen Plasmasaumes nicht ver- 

 flossen sind, in diesem Falle sieht man sekret- 

 gefüllte Zellen, in welchen oft sogar das 

 intergranuläre Plasmagerüst fehlt, in anderen 

 Fällen ist es vorhanden und in diesem Falle 

 ist es möglich, dass die Granula der Fixierung 

 zufolge verschwanden, weil das Gerüst der 

 heutigen Auifassung nach darauf hinweist, 

 dass dort wenigstens im Leben Granula vor- 

 kamen. 



Die Ausführungsgänge sind mit zylindrischen, 

 ziemlich hohen Epithelzellen ausgekleidet, 

 welche sich mit Chromotrop lebhaft färben. 

 Sie besitzen einen ziemlich grossen rundlichen 

 oder der Längsachse der Zelle nach länglichen 

 Kern, welcher sich blass — nur das Kernkör- 

 perchen schwarz — färbt. Die Kerne nehmen 

 nicht an der Basis, sondern im Gegenteil in 

 der Mitte der Zelle oder in der Hälfte gegen 

 das Lumen Platz. Eine andere Eigentümlich- 

 keit dieses Epithels besteht darin, dass die 

 Zellkerne in den nebeneinander stehenden 

 Zellen in sehr verschiedener Höhe liegen, so 

 dass man bei oberflächlicher Betrachtung 

 meinen möchte, man hat ein mehrreihiges 

 Epithel vor sich. Auch dieses Epithel sezer- 

 niert, darauf lässt schliessen, dass an der 

 Lumenseite der Zellen oft eine mützenförmige 

 Erhebung zu bemerken ist, welche sich nicht 

 färbt, ausserdem, teils dass man in den Zellen 



