360 



a csatornába. A csövecskék bazális rcsziikön 

 valamivel kiszélesednek, rendesen e részben 

 találni a niucinnal telt sejteket, melyekben 

 néhol a mikrocentrumot diplosoma alakjában 

 vehetni észre (iS. rajz). Az áthajlási helyeken, 

 hol egyik csövecske szárával átmegy a másik 

 csövecskébe, meglehetősen magas és széles 

 sejtek vannak, melyeken fehér szegély lát- 

 ható. A tömlőnek a szájiiregbe való kitorko- 

 lásához közeledve, másfajta sejteket találunk. 

 Ezeknek a sejteknek az alakja nagyon vál- 

 tozó, találunk egészen köbalakúaktól hosszú- 

 kás hengeralakig mindenféle változatot. Mint- 

 hogy a kivezető csatorna ezen a részén taraj- 

 szerű kiemelkedések vannak, az ezeken ülő 

 sejtek alapi részük felé gyakran elhegyesed- 

 nek. A legtöbb ilyen sejtben granula látható, 

 még pedig vagy sötétpiros vagy fekete gra- 

 nula (14 — 16. rajz). Vannak ezenkívül sejtek, 

 melyek világosan színeződnek, granulanél- 

 küliek. Ezek a sejtek nagyon emlékeztetnek 

 azokra, melyeket a magtörő pinty mirigy- 

 csatornáiban találtam. A mezei veréb mirigye 

 tehát a magtörő pintyéhez viszonyítva, egy- 

 szerűbb formát mutat, nincsen kétféle csa- 

 tornája (fő- és mellékcsatorna) s csövei is 

 inkább tömlőszerűek. 



Fringüla coelebs L. 



HöLTiNG felső és alsó állalatti mirigyet kü- 

 lönböztet meg. A mirigy szövettani képe nem 

 nagyon hosszú tömlőket mutat, melyekben az 

 elválasztó csövecskék vaunak. 



Tardus musicus L. 



A nyálkahártya alatt több egyszerű acinust 

 látni, melyek külön-külön nyílnak a száj- 

 üregbe. Alattuk hosszú csövek elválasztó csö- 

 vecskékkel, a sejtek különböző működési 

 stádiumban. Néhol intracapsularis nyirok- 

 csomók. 



Acrocephalus palustris (Bechst.) 



Az állalatti mirigy hosszúkás tömlőszerű csö- 

 vekből áll, melyekben az elválasztó csövecs- 

 kék sugaras irányban rendeződtek. 



münden. Die Röhrrhen verbreitern sich an 

 der Basis etwas, gewöhnlich in diesem Teile 

 findet man die mucinhaltigen Zellen, in wel- 

 chen an günstigen Stellen des Mikrozentrum 

 als Diplosoma zu bemerken ist. (Fig. 8.) An 

 den Überbeugungs Stellen, wo ein ßöhrchen 

 mit einer seiner Seiten in die des anderen 

 übergeht sind ziemlich hohe und breite Zel- 

 len, an denen ein weisser Saum zu bemerken 

 ist. Gegen die Mündungsstelle des Schlauches 

 in die Mundhöhle zu findet man andere Zellen. 

 Die Form dieser Zellen ist sehr verschieden, 

 vom kubischen Epithel bis zum hohen Zylin- 

 derepithel findet man alle Übergänge. Da an 

 dieser Stelle des Ausführungganges sich kanim- 

 artige Erhebungen befinden, sind die darauf 

 sitzenden Zellen an ihrem Ende oft spitz. In 

 den meisten derartigen Zellen sieht man Gra- 

 nula u. zw. dunkelrote oder schwarze Granula. 

 (Fig. 14 — 16.) Ausser diesen gibt es Zellen, 

 welche sich lichter färben, ohne Granula. 

 Diese Zellen erinnern sehr an diejenigen, 

 welche ich in den Drüsengängen des Kern- 

 beissers fand. Die Drüse des Feldsperlings 

 zeigt also im Verhältnis zur derjenigen des 

 Kernbeissers eine einfachere Form, sie besitzt 

 nicht zweierlei Gänge (Haupt- und Neben- 

 gänge), und auch ihre Röhren sind mehr 

 schlauchförmig. 



Fringüla coelebs L. 



HöLTiNo unterscheidet eine obere und eine 

 untere Unterkieferdrüse. Das histologische 

 Bild zeigte nicht sehr lange Schläuche, in 

 welchen die sezernierenden Röhrchen Platz 

 nehmen. 



Tiirdus musicus L. 



Unter der Schleimhaut sieht man mehrere 

 einzelne Acini, welche in die Mundhöhle 

 separat münden. Unter diesen lange Schläuche 

 mit sezernierenden Röhrchen ; die Zellen in 

 verschiedenen Funktionsstadien. Stellenweise 

 intracapsuläre Lymphknoten. 



Acrocephalus palustris (Bechst.) 



Die Unterkieferdrüse besteht aus längli- 

 chen Schläuchen, in welchen die sezernie- 

 renden Röhrchen radiär angeordnet sind. 



