375 



Biztos adatok madaraink táplál- 

 kozásáról. 



— Nyolczadik közlemény. — 

 Irta : Csíki Ernő. 



Madaraink gyomortartalmáról végzett vizs- 

 gálataim folytatásaként. ^ miután közben más 

 czím alatt közöltem két tanulmányomat, ' 

 jelen alkalommal a magtörőről és a szajkóról 

 óhajtanék beszámolni. 



57. Nucifraga carjocatactes L. 



A magtörő (mogyorószajkó vagy havasi 

 szajkó) táplálkozásáról irodalmunkban csak 

 Chernél könyvében (Magyarország Madarai. 

 II, 1899, p. 571) találunk említést. Chernél 

 szerint a magvak pusztításával megkárosítja 

 az erdőbirtokosokat, azonban minthogy a 

 fölösleges táplálékot levelek alá vagy a földbe 

 is elásogatja, ahol azután egész czirbolya- 

 erdők sarjadnak, némi hasznot is hoz. Helyen- 

 ként hasznos, helyenként káros, általában 

 azonban közömbösnek ítélendő. Az időnként 

 hazánkba is elvetődő szibériai magtörőkről 

 (subsp. macrorhyncha Brehm) Chernél saját 

 megfigyelése alapján azt írja, hogy nem 

 annyira a magvakat, mint inkább a szemetet, 

 hulladékot turkálták és a frissen bonczoltak 

 gyomra és begye rovarfajokkal volt tele. 



A megvizsgált anyag a következő : 



Positive Daten über die Nahrung 

 unserer Vögel. 



— Achte Mitteilung. — 

 Von E. CsiKi. 



Als Fortsetzung ' der bisherigen Unter- 

 suchungen des Mageninhalts unserer Vögel, 

 nachdem ich inzwischen zwei Studien unter 

 anderem Titel"^ veröfl'entlichte, will ich bei 

 dieser Gelegenheit über den Nusshäher und 

 den Eichelhäher berichten. 



et subsp. iiiacrorliyncha Brehm 



Über die Nahrung des Nusshähers finden 

 wir in unserer Literatur nur im Werke von 

 Chernél (Die Vögel Ungarns. II, 1899, p. 571) 

 Notiz. Nach Chernél verursacht er durch 

 Vertilgung von Samen den Waldbesitzern 

 Schaden, nachdem er aber die überflüssigen 

 Samen unter Laub, oder auch in die Erde 

 vergrabt, wo dann ganze Zirbelwälder her- 

 vorwuchern, bringt er auch irgendwelchen 

 Nutzen. Der Vogel ist eines Orts nützlich, 

 anderswo schädlich, kann aber im allge- 

 meinen nur als indifferent beurteilt werden. 

 Über den manchmal auch bei uns erschei- 

 nenden sibirischen Nusshäher (subsp. macro- 

 rhi/ncha Brehm) schreibt Chernél aus eigener 

 Beobachtung, dass er nicht so sehr Samen, 

 sondern mehr in Mist und Abfällen umher- 

 suchte und der Magen und Kropf eines frisch 

 erlegten Exemplares mit Insekten voll war. 



Das untersuchte Material war folgendes : 



a) Nucifraga caryocatactes L. 



1. [29.] CsikcseJcefalva, 1910. I. 25. — 

 Magvak és növényi részek (Samen und vege- 

 tabilische Reste).* 



' Az előbbi hét közlemény az ..Aquila' következő 

 köteteiben jelent meg: 1. XI, 11)04, p. 2TÜ— 317 : 

 2. Xn, 19(1.-), p. ai2— .330 ; 3. XIII, 1900, p. 148-161 : 

 4. XIV. 1907, p. 188-202 ; 5. XV, 1908, p. 183—206 ; 

 ß. XVI, 1909, p. 139—144 ; 7. XVII, 1910, p. 205-218. 



- , Ujabb a<latok a tövisszúi-ó ^^ébics (Lanius col- 

 lurio L.) táplálkozásáról" (Aquila. XVllI, 1911, p. 

 179 — 187) és ,A fogoly (Perdix perdix L.) rovar- 

 tápláléka" (Aquila XIX, 1912, p. 202—208). 



' A folyószám után zárójelben [ ] levő szám a 

 leltári szám, utána következik a gyűjtés helye és 

 ideje és a gyomortartalomban talált állatok felsoro- 

 lása ; a nevek után zárójelben [ ) lévő számok a 

 példányok számát jelentik. 



± [30.] Ruttka, 1910. II. 27. — Otiorrhyn- 



chus niger F. (1) és magvak (und Samen). 



3. [56]. Csíkcsekefalva, 1912. UI. 20. — 



' Die früheren sieben Mitteilungen sind in den 

 folgenden Bänden der „Aquila" erschienen: 1. XI. 

 1904, p. 270—317 ; 2. XII, 190.5, p. 312—330 ; 3n 

 XIII, 1906, p. 148-161; 4. XIV, 1907, p. 188-202; 

 5. XV, 1908, p. 183—206 ; 6. XVI, 1909, p. 139—144 ; 

 7. XVII, 1910, p. 205—218. 



' „Negiere Daten über die Nahrung des Dorn- 

 drehers (Lanius coUurio L.)" (Aquila. XVIII, 1911, 

 p. 179—187) und „Die Insektennahrung des Rebhuhns 

 (Perdix perdix L.)" (A(|uila XIX, 1912, p. 202-208i. 



^ Die im Klammer [ | stehende Zahl hinter der 

 laufenden Nummer ist die Inventarnummer, dann folgt 

 der Sammelort, die Sammelzeit und Aufzahlung der im 

 Mageninhalt gefundenen Tiere ; eine Zahl in Klammer 

 ( ) nach den Tiernamen bezeigt die Zahl der Exemplare. 



