420 



jelentés a kérdés sok vizsgálóját tévedésbe 

 ejtette. Ha lába után ítélve, a Diatnjma 

 giganteá-t mégegyszer oly mngasra becsüljük, 

 mint a struczot, akkor előbbit 16 láb magas- 

 nak kell vennünk, és ha ugyanezt a becslést 

 alkalmazzuk a Diatryma ajnx-ra, úgy ezt még 

 5 — 6, sőt 7 lábbal is magasabbnak kell tar- 

 tanunk a />. qiganteá-nk\. 



Nekem meggyőződésem, hogy a Dialnjma- 

 genus eddig ismert képviselőinek szervezeté- 

 ben több volt a struc7.czal, mint a Gastornissal 

 közös vonás, és ezért nem a Gastornithidae-k- 

 hez sorolandók az Anseriformes-ék és Ichty- 

 orniformes-ek közé, a mint ezt Sharpé tette 

 a „Hand- List of Birds''-ben (Vol. I, p. 230). 



Bármilyen lett légyen is rokonságuk, semmi- 

 esetre sem állottak egyrészt a lúdfelékhez, 

 másrészt az Ichtyornitlddae-khez közel. 



Épp úgy, mint a Gastornis, a Diatrymá-k 

 is a madaraknak egy az eddig ismertektől 

 teljesen különböző családjába tartoztak. E 

 család nevéül a Z^iaírí/wi/rfae-t ajánlom Három 

 nagyméretű madár tartozik ebbe, mindegyiknek 

 három mellső lábujja volt, csüdjük és lábaik 

 alkotása olyan, a milyennek Cope és én leírtuk. 

 Szervezetükben talán volt valami a Gastornis-é- 

 ból, de valószínűleg megvolt bennük a gáz- 

 lók és még inkább a Ehea-nem (a melytől 

 az amerikai struczok is leszármaznak) némely 

 bélyege. Kétségtelenül óriás, repülni nem tudó 

 madarak voltak, tehát mellcsontjuk sem viselt 

 tarajt. Ezideig nem tudjuk, milyen lehetett 

 koponyájuk, sem többi csontjuk, kivéve az 

 eddig felfedezetteket. 



Vannak bizonyos jelek, a melyek arra en- 

 gednek következtetni, hogy a Dinornis bélye- 

 geiből is bírnak némelyet (v. ö. a 11. és 15. 

 rajzokat). 



Erőszak nélkül és mint csoport a Diatrymi- 

 formes-ek & Raiitá-k között foglalhatnak helyet 

 a Rheiformes csoport közelében ; a linearis 

 leszármazásban inkább megelőzik, mint követik 

 ezeket. 



As „double the size' and .double the 

 height" may mean two very diÖ'erent things, 

 this statement has misled not a few students 

 of the subject. Surely, if „judging from its 

 foot", Diatryma gigantea is estimated to have 

 been „double the height" of an ostrich, it 

 would seem that it could have attained a 

 height of 16 feet, and making the same esti- 

 mate for D. ajax, it was a species some five 

 or six or even seven feet taller. 



Personally I am of the opinion that the 

 now known representatives of the genus 

 Diatryma had more ostrich in their organi- 

 zations than they had Gastornis, and surely 

 they are not to be placed in the Oastorni- 

 thidae and arrayed in an Order, between the 

 Orders Anseriformes and Jchthyornithiformes, 

 as Sharpé has them in his „Hand- List of 

 Birds' (Vol. I, p. 230). 



Whatever their affinities may have been, 

 it was not with the anserine fowls upon the 

 one hand and the toothed Ichthyornithidae 

 upon the other. 



As in the case of Gastornis, they belong 

 to a family of birds quite distinct from all 

 those previously known to science, and for 

 such a family I propose the name Diatry- 

 midae. They were gigantic birds with three 

 anterior toes, and possessing characters in 

 their tarso-metatarsi and feet already descri- 

 bed by Cope and myself. Possibly they may 

 have had something of Gastornis in their 

 organizations, but more likely had a deal of 

 the wader in them, and still more of the 

 stock from which the American ostriches, 

 such as the Rheidae, have arisen. Doubtless 

 they were huge flightless birds, lacking any 

 keel to the sternum. As yet we have abso- 

 lutely no means of knowning what their skulls 

 were like, or indeed any part of their skele- 

 tons beyond the fossil bones already discov- 

 ered. 



There is a faint hint as to there being 

 some Dinornis in them (compare Figs. 11 and 

 15 of the present paper) 



Without any violence, and as a group, 

 Diatrymiformes, they would stand among the 

 struthious groups (Ratitae) in the near neigh- 

 borhood of the Rheiformes, preceding them 

 in a linear arrangement rather than following 

 them. 



