480 



falco L., Si/rnium nralense (Pall.) és Alaudo 

 arvensis L. 



E 16 nj fa.j eddigi fossilis lelőhelyei us 

 faiiiiisztikai jolleiuzése a következő : 



Cohjiìihus nuritus (L.) U.j fossilis faunánk 

 egyik legérdekesebb tagja a fiiles vöcsök, a 

 melyet a pilisszántói köfülke diluviális réte- 

 gének próbaásatási anyagában sikerült meg- 

 találnom. Nemcsak azért fontos a füles vöcsök 

 előfordulása a diluvium idején, mert tökéle- 

 tesen elüt eddig ismert pleistocaen madár- 

 faunánktól, de azért is, mert egyike a leg- 

 ritkább diluviális fajoknak. Milne-Edwards 

 Alphonse allier-i mioeaen-korú vöcsökmarad- 

 ványokat írt le l86Sban Colytnbo'ides minutus 

 néven.' Az ő adatán kivül még két helyről 

 ismerünk fossilis — de már pleistocaenkori — 

 vöcsökmaradványokat, egyik a morvaországi 

 Certova dira barlang, a melyből Capek vörös 

 nyakii vöcsköt [Colymhus (jriseigena Bodd.) 

 ír le,' másik a norfolki Mnndesley pleisto 

 caenje, ahonnan Newton E. T. északi búvárt 

 [Oavia septentrionalis L) ir le.'' 



A füles vöcsök különben tipikus északi ma- 

 dár, a mely Svéd-Norvégország, Island és 

 Jutland vidékéről csak októbertől márcziusig 

 tartó vonulásakor kerül délibb vidékekre, 

 hozzánk igen ritkán. A pilisszántói kőfiilkébe 

 valamely ragadozó hordhatta be folyamvidék- 

 ről vagy vízpartról. 



Anser fabalis (Lath.). A vetési lúd faj sze- 

 rint kétségtelenül eddig csak Anglia pleis- 

 tocaenjéböl volt megállapítva (Kent's Hole és 

 Brixhani).' Capek Predmostról emlit Ansert, 

 de hogy sec/etum (azaz fabalis)-e kétségtele- 

 nül, az a lelet csonkasága következtében el- 

 döntetlen.** Szintén tipikus északi költőmadár, 

 a mely a többi hidakkal együtt jellemző állata 

 a tundráknak.' 



Anas strepeva L. A pleistocaen-kori Anatidák 

 közül sok ismeretes már, a kendevmac/os rérze 



falco L., Sjirvium iiralense (Pai,i,.) und Alauda 

 arvensis L. 



Die Chai'akterisierung dieser 16 neuen Arten, 

 samt ihren bisiierigen fossilen Fundorten 

 lautet wie folgt : 



Cohptihus awitiis (L.). Das interessanteste 

 Glied unserer neuen fossilen Vogelfauna ist 

 der Ohrensteissfuss, welchen ich in der dilu- 

 vialen Schichte der Felsnische bei Pilisszántó 

 gefunden habe. Nicht nur deshalb ist der 

 Ohrensteissfuss in unserer diluvialen Ornis 

 wichtig, weil er von der bisher bekannten 

 gleichzeitigen Fauna gänzlich abweicht, son- 

 dern weil aucii die Colymbiis-Arten im Dilu- 

 vium nur sehr selten vorkommen. Alphonse 

 Milne - Edwards beschreibt aus dem Miozän 

 bei Allier im Jahre 1868 eine Taucher-Art 

 unter dem Namen CoUjmho'ides viinutus. ' 

 Ausser seiner Angabe kennen wir nur von 

 2 anderen Orten fossile — diluviale — 

 Taucher-Arten : aus der mährischen ( 'eriova 

 titVa-Höhle von Capek {Colymhus griseigena 

 Bodd) ^ und aus dem Pleistozän von Mundesley 

 (Norfolk) von E. T. Newton (Gavia septen- 

 trionalis L.) beschrieben. ® 



Der Ohrensteissfuss ist übrigens ein typi- 

 scher Vogel des Nordens ; kommt von Schwe- 

 den, Norwegen, Island und Jüttland nur wäh- 

 rend seines Herbstzuges, vom Oktober bis 

 März, nach südwärts gelegenen Gegenden, zu 

 uns nach Ungarn äusserst selten. In die Fels- 

 nische wurde er wahrscheinlich von einem 

 Stromgebiet eingeschleppt. 



Anser fabalis L.ath. Die Saatgans wurde 

 aus dem Diluvium entschieden bisher nur aus 

 England (Kent's Hole und Brixham) ' be- 

 stimmt. Capek bestimmte aus Pfedmost Anser, 

 ob es aber segetum (d. h. fabalis) ist, bleibt 

 in Folge der Verletzung des Knochens frag- 

 lich. '^ Die Saatgans ist auch ein typischer 

 nördlicher Brutvogel, sie ist auch mit den 

 übrigen Gänsearten eine der charakteristi- 

 schesten Vögel der Tundren. '' 



Anas streperà L. Anatidae sind aus dem 

 Diluvium schon mehrere bekannt, streperà 



* Recherches sur la ois. foss. de la France. 1.297, * Keclierclies .sur la ois. foss. de la Kmnce. I. 297. 



II. 569. : II. 569. 



=> Öapek. Verb, (les \^ Internat. Oni. Kongr. 941. , '■ Òapkk Verb. d. \'. Internat. Orn. Kongr. 941. 



" Lydkkker. Catalogue of tbe Fo.ssil Birds, 192. " Lydkkkek Catalogne of tbe Fossil Bird.s. 192. 



' U. o. 104. ' Idem. 104. 



' Óapek, I. c, 938. j 8 Öapek, 1. c. 938. 



'■' Nbhbino, Über Tundren und Steppen, 21. | " Nehrino, Über Tundren und Steppen. 21, 



