443 



A két utóbbi helyen kis kormos szerkotele- 

 pek is voltak. 



A }>odrogszerdaheli/i dankasirály telep ez idén 

 igen örvendetesen meggyarapodott. Az állo- 

 mányt közelítőleg 200 párra becsültem. 

 Néhány k' rmos szerkő és folyami halászka 

 is fészkelt a telepen. 



Urhü-piiszia madárállománya ezidén szám- 

 belileg határozottan megnövekedett. Különö- 

 sen áll ez bíbiczre, godára, a vöröslábú és 

 pajzsos czankóra, tehát azokra a fajokra, 

 melyek az állomány zömét alkotják és jellem- 

 zők a terület ornithologiai arczulatjara. Úgy 

 látszik, hogy a niult évi jelöléssel együttjárt 

 nagyobb felügyelet és kímélet kedvező befo- 

 lyást gyakorolt az állomány alakulására. Hogy 

 ezt a növekedést a muIt évi generáczió csatlako- 

 zása idézte-e elő, azt uem sikerült megálla- 

 pítani, mert egyetlen egy muH évi gyűrűs 

 fiókát se sikerült elfogni a területen. 



A ritkább fajok közül többízben mutatko- 

 zott a tavi czankó, sőt egy fészke is akadt, 

 de ez áldozatul esett a tojásszedőknek. 

 Gólyatöcs is jelentkezett, de miután néhá- 

 nyat lelőttek, a többi elment. Székicsér is 

 mutatkozott, azonban fészek nem akadt. Sok 

 volt a nyílfarkú récze, fészkelt a kanalas-, 

 csörgő-, czigány-, barát- és tőkésrécze, helyen- 

 ként 1 — 2 pár vadlúd is. Túzok szintén fész- 

 kelt. Kormos szerkő több helyen alkotott 

 kisebb telepeket, fehérszárnyú azonban gyé- 

 ren mutatkozott és tudomásom szerint nem 

 is fészkelt. Három fészkét találtam a közép 

 sárszalonkának. 



A vízicsibék gyéren voltak képviselve ; 

 törpe vizicsibe-fészek egy se akadt. Egész 

 tavaszon át néhány énekes hattyú tartózko- 

 dott a területen, májusban többször láttam 

 két nagy kócsagot. 



A tavaszi hideg időjárás nagyon megkés- 

 Icltette a költést. Az első bibiczfiókákat ugyan 

 már május 2 án gyűrűztem, de május 22-ig 

 tartott, míg lijbiil fiókákra akadtam. Május 

 9-én leltem először pacsirtatiakat. 22-én goda, 



Kolonien sind stark bevölkert. Au den beiden 

 letztgenannten Stellen waren auch kleine Ko- 

 lonien der schwarzen Seeschwalbe. 



Eine sehr erfreuliche Zunahme zeigte sich 

 an der Lachmövenkolonie in Bodrogszerdahely. 

 Den Bestand schätzte ich auf ungefähr 200 

 Paare. Auch einige schwarze und Flussee- 

 schwaiben nisteten hier. 



Der Vogelbestand in der Puszta Urbö hat 

 heuer entschieden zugenommen. Besonders 

 gilt dies für den Kiebitz, Kampfläufer, Rot- 

 schenkel und die Uferschnepfe, also für die- 

 jenigen Arten, welche das Gros des Bestan- 

 des bilden und den ornithologischen Charakter 

 des ganzen Gebietes ergeben. Wie es scheint, 

 übten die vorjährigen Beringungsversuche, 

 besser gesagt die damit verbundene grössere 

 Aufsicht und Schonung, einen günstigen Ein- 

 iluss aus auf die Gestaltung des Vogelbestan- 

 des. Ob dieser Zuwachs durch Anschluss 

 der vorjährigen Generation erreicht wurde, 

 konnte nicht entschieden werden, da auch 

 nicht ein einziger beringter Jungvogel Im 

 Gebiete aufgefunden werden konnte. 



Von den selteneren Arten zeigte sich mehr- 

 fach der Teich wasserläufer; auch ein Nest 

 mit Eiern wurde aufgefunden, doch fiel das- 

 selbe den Eiersammlern zum Opfer. Stelzen- 

 läufer trafen ebenfalls ein nachdem jedoch 

 einige erlegt wurden, zogen die übrigen fort. 

 Auch der Halsbandgiarol zeigte sich, ein 

 Nest wurde aber nicht gefunden. Heuer gab 

 es viele Spiessenten, ausserdem brüteten 

 Löffel-, Knäk-, Moor-. Tafel- und Stockenten, 

 stellenweise auch 1—2 Paare der G augans. 

 Grosstrappe brütete ebenfalls. Die schwarze 

 Seeschwalbe hatte merhrer rts kleinere Ko- 

 lonien, die weissflügelige Seeschwalbe jedoch 

 zeigte sich nur in geringer Anzahl und hatte 

 heuer meines Wissens keine Brutkolonie. Von 

 der Moorschnepfe wurden drei Nester gefunden. 



Die Sumpfhühnchen waren sparsam ver- 

 treten; nicht ein einziges Nest des Zwerg- 

 sumpfhühnchen wurde gefunden. Das ganze 

 Frühjahr hindurch hielten sich einige Sing- 

 schwäne im Gebiete auf, im Mai beobachtete 

 ich öfter zwei Edelreiher. 



Durch die kalte Witterung im Frühjahre 

 wurde die Brut sehr stark verspätet. Die 

 ersten Kiebitzjunge wurden zwar schon am 

 2. Mai beringt, doch dauerte es bis zum 

 22. Mai, bis sich wieder Junge zeigten. Am 



56* 



